Добро утро. - Добро утро.
Може ли да се присъединя? - Заповядай.
Искаш ли риба?
Благодаря, току-що ядох.
Сигурно си тук заради кораба.
Да.
Как са открили острова? - Питай ги, като дойдат.
Не е нужно да ги питам.
Ти си ги довел.
Чудиш се как да ми докажеш, че бъркам, а?
Наистина бъркаш. - Нима?
Идват, бият се, съсипват, рушат.
Краят винаги е един и същ.
Но е само един. Всичко, ставащо преди това,
е просто развитие.
Знаеш ли колко много искам да те убия?
Да.
Някой ден, рано или късно,
ще намеря начин, друже.
Ще те чакам тук.
Драго ми беше да си побъбрим, Джейкъб.
И на мен.
ИЗГУБЕНИ
Ще го направиш ли?
Ти го направи. - Добре.
Но ти ще пазиш, нали? - Добре.
АЙОВА СКОТОВЪД
Реколтата е добра тая година.
Чу ли, че Франк е купил старата ферма на Симънън?
Чух, че ще обработва земята чак до Еймс Роуд.
Какво носите там? Отвори раницата.
Откъде взе това? - Ей оттам.
Ти си щерката на Даян Остин. Как ти е името?
Кейти. - Ще се обадя на майка ти
и после на ченгетата, защото тук не се краде, ясно?
Не е нужно, аз ще платя.
Дано е достатъчно.
Щом някой плаща, в такъв случай няма проблем.
Но да не си стъпила пак тук без родителите си, разбра ли?
Благодаря, господине. - Моля.
Нали няма да крадеш вече?
Бъди послушна, Кейти.
Добре дошли на борда.
Ще проверим системите преди да излезем в открити води
и да се потопим на оперативна дълбочина.
Ще получите приспивателните си и ще ви отведем при койките.
Приятна почивка, ще се видим от другата страна.
Трябва да се измъкнем оттук. - Оттук?
Под вода сме. Какво изобщо правиш тук?
Как те хванаха? - Върнах се да те взема.
За какво да ме вземеш? - Къде е Джак?
Джак отива да взриви водородна бомба.
Защо, по дяволите? - По-важно е, че трябва да го спрем.
Съжалявам, аз съм пас.
Чу ли какво казах? - Да, чух те.
Явно не разбираш. Бяхме щастливи в Дармавил преди вашето идване.
Но сега всичко свърши.
Затова ще си изпием сокчето и ще се пробваме в реалния свят.
Щом Джак иска да взриви острова...
... браво на него.
Пише ли нещо за това как да преместим 10-тонна бомба?
Всъщност тежи 20 тона.
Фарадей не е възнамерявал да я пренесе цяла.
Какво? - Оставил е подробни инструкции
как да извадим плутониевото ядро.
И как да го детонираме.
Фарадей ми каза, че трябва да унищожим джоб от енергия.
Само част от бомбата ще бъде ли достатъчна?
Самото ядро е термоядрено оръжие. Повече от достатъчно е.
Хей, чакай!
Преди 20 години я запечатахме и я сложихме под земята,
защото излъчваше радиация. Дали е разумно?
Ти си бременна. - Затова трябва да им помогнем.
А след като извадим ядрото?
Ще разполагаме с около 2 часа да го занесем на строежа на "Лебед".
Два часа?
Когато Фарадей се върна на острова, имаше точно определен график.
В такъв случай да действаме.
Кой спря проклетата сонда? - Аз.
Защо? - Когато минахме 70 метра,
сондата се загря с 60 градуса. Не исках да се стопи.
Затова имаме цистерна с вода. Охладете я и я пуснете.
Току-що евакуирахме целия допълнителен персонал.
Заформя се бунт. Мислиш ли, че сега е моментът
за твоите експерименти? - От цели 6 години
разработвам станция за контрол на електромагнетизма,
както само сме мечтали. - Помисли ли за последствията
от освобождаването на енергията? Не знаем...
Ако Едисон мислеше само за последствията, щяхме да сме в мрак.
Дойдох тук, за да променя света. Това и ще направя.
Продължаваме!
30 ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Петминутна почивка. Още много път ни чака до Джейкъб.
Кой е Джейкъб? - Той ръководи този остров.
Нали каза, че Джон го ръководи? - Казах, че той е водачът.
Пост, който, както установих, е крайно непостоянен.
Но всеки е подчинен на някого, а водачът е подчинен на Джейкъб.
Какъв е той?
Не знам, Сун. Никога не съм го виждал.
Вече 10 минути ме зяпаш. Искаш да ме питаш нещо ли?
Бен ми каза, че те е удушил.
И аз така си спомням, да.
Бил сигурен, че си умрял. Видял как товарят ковчега ти
на самолета. Как така сега си жив?
Ти си на този остров много по-отдавна от мен, Ричард.
Ако някой трябва да има обяснение, мисля, че това си ти.
Вярно, че съм тук отдавна, Джон. Виждал съм неща,
които трудно мога да опиша,
но никога не съм виждал някой да възкръсне.
Аз пък не съм виждал някой да не старее,
но това не значи, че е невъзможно. - Заради Джейкъб съм така.
И предполагам, че той е причината ти да не си в ковчега.
Напълно съм съгласен с теб. Затова го правя,
за да му благодаря.
След което ще трябва да се оправим с останалите пасажери
от полета на "Аджира", които ме докараха тук.
Как така "да се оправим"? - Знаеш какво имам предвид.
Да тръгваме!
Развържете сандъка.
Защо взехме и тоя тъпак? - Може да ни е нужен.
За какво? Той не знаеше отговора на въпроса.
Това не значи, че не е важен. - Смяташ, че е кандидат?
Буден е.
Откога ни слушаш? - Достатъчно, за да се зачудя
за какво съм кандидат.
Какви сте вие? - Приятели.
Всичките си приятели ли нокаутирате и отвличате?
Само тези, които харесваме.
Да тръгваме.
Какво има в сандъка?
Ти решаваш.
Отворете го.
АДЖИРА ТОВАР
Страхотно.
Искаш ли писалка, синко?
Да, благодаря.
Заповядай. Подарявам ти я.
Много съжалявам за майка ти и баща ти, Джеймс.
Драги г-н Сойър, вие не знаете кой съм аз,
но аз знам кой сте вие. И знам какво сте направили.
Хайде, Джими, трябва да тръгваме за гробището.
Какво пишеш? - Нищо.
"Драги г-н Сойър,
Вие не знаете кой съм аз, но аз знам кой сте вие.
И знам какво сте направили."
Чуй ме, Джими.
Знам, че изпитваш гняв към човека, който стори това на родителите ти.
И имаш пълното право.
Но трябва да продължиш напред.
Тях ги няма вече. Нищо не може да промени нещата.
Няма връщане назад.
Обещай ми, че няма да довършиш това писмо.
Обещавам.
Добре.
Хайде, да отидем да се сбогуваме.
Чакай да се изясним.
Джак взривява бомбата и всичко някак се пренарежда.
Полет 815 не се разбива.
Каца си невредим в Лос Анджелис и нищо от това не се случва.
Ако Джак взриви бомбата, може да избие всички на острова.
Да, разбрах. - И го приемаш?
Ти не ме слушаш, Кейт.
Взех окончателно решение. Реших да замина и точка.
Ето ви приспивателните.
Какви ги вършиш?
Ние решихме да напуснем острова, Джеймс. Заедно.
И сега се връщаме.
Сериозно ли говориш? - Не можем да ги оставим да умрат.
Ще излизаш ли или ще стоиш тук и ще хленчиш?
Отключете проклетите белезници.
"Галага" до базата. Проверката е завършена.
Курсът е зададен и сме готови да напуснем острова.
Прието, "Галага". Лек път.
Ще се видим, като пристигнете.
Дайте си оръжието.
Благодаря, капитане. А сега се издигнете на повърхността.
Какво? Не мога да издигна...
Можете. - Щом излезем, продължете по курса.
В никакъв случай не връщайте хората на острова. Ясно ли е?
А ако Хорас се обади? Какво да му кажа?
Няма ви.
Хайде.
Саид.
Това ще стане ли? - Да.
Свърши ли с дневника на Фарадей? - Вземи го.
Може ли да те питам нещо? - Питай.
Преди повече от 20 години един човек на име Джон Лок...
... дойде в лагера ни и ми каза, че той ще бъде наш водач.
Оттогава съм напускал острова три пъти, за да го посетя.
Но не ми се струва нищо особено.
Каза, че имаш въпрос. - Ти го познаваш...
Да, познавам го.
На твое място, не бих го отписал така лесно.
Защо още не си му казал?
На кого да кажа какво? - На Ричард.
Защо не си му казал за плановете ми за Джейкъб?
Ако под "планове" разбираш "убийство", Джон,
реших, че би искал да го запазиш в тайна.
Че кога това те е спирало?
Промених мисленето си, когато мъртвата ми дъщеря
заплаши да ме съсипе, ако не изпълнявам каквото кажеш.
Я чакай...
Къде се случи това?
В пещерата под храма. Когато отидохме при чудовището.
И си готов да изпълниш всичко, което кажа?
Да.
Значи няма да се наложи да те убеждавам.
Какво да ме убеждаваш?
Няма аз да убия Джейкъб, Бен.
Ще го убиеш ти.
Париж или Рим? - Не.
Флоренция. - Няма значение!
Има! Имаме годишнина. - Важното е да сме заедно.
Трябва да намерим идеалното място. - Аз очилата си да намеря...
Извинете, можете ли да ми помогнете?
Изгубих се. От Лос Анджелис ли сте?
Какво търсите? - Намерих ги!
Надя!
Надя... Надя?
Отведи ме у дома.
Времето е малко. Хайде.
Отдръпнете се.
Това е къща на "Дарма". Аз влизам пръв.
Джак, не забравяй кой командва тук. Аз влизам първа.
Ако някой в къщата е заплаха, ти може да се поколебаеш.
Но не и аз. - Добре.
Елоиз, тръгвай. След теб.
Чак като се убедим, че е чисто, ще внесете бомбата.
Не искам никакви издънки...
Какво правиш, по дяволите? - Браня водача ни. Назад.
Ще бъде бясна, като се свести, но поне ще е жива.
Тя ми заповяда да ви помогна. Сторихме го. Оттук нататък сте сами.
Ще я измъкна, откъдето дойдохме.
След теб.
До всички, код черен.
Незабавно се явете въоръжени на охранителните си постове.
Ако попаднете на Враждебен, стреляйте на месо.
Как, по дяволите, ще се измъкнем оттук?
ХОРАС
Под носа им.
Ти върви при портата. Ти вземи двама...
Тръгвайте. Като стигнете пилоните...
Хей!
Ти стреля по детето ми! - Недей!
Нося ядрена...
Качвайте се!
Карай!
Съдейки по слънцето, това там е северният бряг.
Слънцето е там. Трябва да е западният бряг.
Да не би да имаш компас? - Не, а ти?
Благодаря ти. - За какво?
Че ме подкрепи на подводницата. - Няма защо.
Идея си нямам къде се намираме.
Винсънт, ела тук!
Как си? Не съм те виждал от горящите стрели преди 3 години.
Здравей! Как е оцелял сам тук?
О, не!
Бърнард!
Откриха си.
Да му се не види.
Това бомба ли е? - Не се движи.
Трябва да спрем кървенето. - Добре ли е Саид?
Добре ли ти се струва? Гледай си пътя!
Да спра ли? - Да, та да ни гръмнат! Карай!
Не знам къде отиваме. - При "Лебед"!
Защо там? Саид е ранен... - Хърли! За да спасим Саид,
откарай ни при "Лебед". - Щом сте рекли.
Джак, какво има там? - Път към жена ти.
ЗЕЛЕН БОБ
Събирате храна и живеете в колиба?
Хората цял живот мечтаят за тихо местенце край океана,
където да живеят на спокойствие. Ние успяхме.
Намерихме нашия рай.
Да не ви разочаровам, но мезонетът ви може да гръмне.
Джак има бомба. - Много важно.
Моля? - Вие вечно търчите нанякъде.
Казваш, че Джак имал бомба. И какво?
Ще се опитате да го спрете ли? - Точно така.
Върнахме се 30 години назад,
а вие продължавате с опитите си да се избиете?
Роуз, искаме да знаем само накъде се намира Дармавил,
за да спрем Джак.
Иначе ще умрете. Заедно с всички.
Като умрем - умрем. Важното е, че сме заедно.
Само това има значение.
Селището е на 8 км натам.
Бърнард. - Сойър.
Роуз. - Благодаря.
Да вървим.
Чао. - Сигурни ли сте, че не искате чай?
Може би друг път.
По-добре да не ми бяхте показвали какво има в сандъка.
Какво ще правите с това? - Ще го покажем на един човек.
За какво? - За да знае с кого си има работа.
За какво точно става дума? - За нещо много по-страшно.
Но ти не се безпокой. Щом си с нас, няма опасност.
Бих се успокоил, ако знаех кои сте.
Ние сме добрите.
От опит знам, че хората, които все повтарят,
че са добрите, всъщност са лошите.
Тук е.
Виж този прах!
Изчакайте тук.
Как сте?
Жадна ли сте?
Имате посетител.
Обясних му за състоянието ви,
но той настоя все пак да ви види.
Никой не ви е търсил досега, ще ви се отрази добре.
Съжалявам, че не успях по-рано.
Много се радвам да те видя...
Тук съм, защото се нуждая от помощта ти.
Ще можеш ли?
Ще ми помогнеш ли, Илана?
Да.
Какво стана? - Няма го.
Отдавна не е бил тук. Някой друг я използва.
Изгорете я!
Не че съм дърволюбец, но може да пламне цялата джунгла.
И сега какво?
Ясно къде отиваме.
Това е старият ни лагер. - Дом, мил дом.
Чуйте ме! Ричард казва, че трябва да пристигнем по залез.
Използвайте тази възможност да си отпочинете.
Предвид плановете ми за вас, ще ви трябват сили.
Наред ли е всичко? - Исках да остана насаме.
Виждаш ли какво има зад теб?
КАРАНТИНА
Някаква врата. Е, и? - Не е каква да е врата.
Това е вратата на бункера, където се срещнахме за пръв път.
Може ли да те питам нещо? - Аз съм зодия Риби.
Какво стана тогава, в колибата,
когато ме заведе при Джейкъб?
Очевидно вече знаеш, че говорех на празен стол, Джон.
Че само се преструвах.
Но това не значи, че не бях изненадан като теб,
когато из стаята се разхвърчаха предмети.
Но защо ще си даваш толкова труд да инсценираш нещо такова?
Беше ме срам.
Не исках да разбереш, че никога не съм виждал Джейкъб.
Затова те излъгах.
Това ми е в стила.
Добре тогава.
Защо искаш аз да убия Джейкъб?
Защото, въпреки лоялността ти към острова, си болен от рак.
Застреляли са дъщеря ти пред очите ти.
И каква ти е наградата за жертвите? Прогонване.
И всичко това в името на човек, когото дори не си срещал.
Затова въпросът е как би могъл да не искаш да убиеш Джейкъб.
ДШ
Обичам те
от деня на първата ни среща.
Ще те обичам такъв, какъвто ще станеш,
докато изживеем живота си заедно.
С този пръстен
аз ти давам клетва.
Аз съм написал моята.
Нищо не ще ни раздели.
Защото да сме далеч един от друг
е все едно небето и земята да са разделени.
С този пръстен
аз ти давам клетва.
Лельо!
Кога планирате потомството?
Може би на медения ни месец.
Имате моята благословия.
Любовта ви е необикновена.
Не я приемайте за даденост.
Кой беше този?
Не знам,
но говореше отлично корейски.
Колко остава? - На 5 минути оттам сме.
Не можеш да спреш кървенето.
Дай още превръзки. - Джак, значи тази бомба
ще ни върне във времето? - Няма да се връщаме във времето.
Защото това би било абсурдно. - Трябва да модифицирам бомбата,
за да се взриви при сблъсък.
Джак, трябва да сме там точно по време на инцидента.
Иначе всичко ще е било напразно.
Защо спираме, по дяволите? - Ето защо.
ИЗГУБЕНИ