Досега в "Изгубени":
Джак отива да взриви водородна бомба.
Трябва да го спрем.
Джак, трябва да сме там точно по време на инцидента.
Защо спираме? - Ето защо.
Какво става, Кейт? - Трябва да поговорим.
Тогава се качи в микробуса... - Няма да се кача!
Дай ми 5 минути да ти кажа нещо, пък прави каквото щеш.
Но ще ме изслушаш. Поне това ми дължиш.
Пет минути.
Д-р Шепърд? Добре ли сте?
Срязах дуралния сак.
Почисти. - Спокойно.
Изтича ликвор. - Погледни ме.
Почисти. - Джак.
Погледни ме.
Брой до пет.
За какво говориш? - Трябва да го зашиеш,
така че момичето да не остане парализирано.
Ще се справиш само ако не се страхуваш.
Затова затвори очи и брой до пет.
И после я заший, Джак.
Иначе аз ще се намеся.
Едно, две,
три, четири...
... пет.
Конци.
АПОЛО
Здрасти, хлапе.
Момичето се възстановява, реагира на допир под кръста,
значи няма парализа.
Добре.
Нещо не е наред ли, Джак?
Ти ме унижи.
Нима? - Не ми стигаше това,
че всички ме смятат за "парашутист",
понеже ти си ми баща, а на всичкото отгоре...
Ти ме прекъсна по време на първата ми важна операция!
Пред целия ми екип.
Татко, знам, че не вярваш в мен,
но искам те да ми вярват.
Сигурен ли си, че аз съм този, който не вярва в теб?
Това ваше ли е?
Машината заяде. - Явно й е бил нужен тласък.
Разполагай се, докторе. - Не, благодаря.
Сядай, Джак.
Родителите ми умряха когато бях на 8. Казвал ли съм ти?
Не.
Някакъв мръсник отне всичко на баща ми.
Той не можа да го понесе и...
Застреля майка ми, а после се гръмна в главата.
Бях се скрил под кревата. Чух всичко.
Съжалявам. - Да...
Това беше преди година.
Какво? - Сега сме юли 1977-ма.
Значи се е случило миналата година.
Можех да се кача на подводницата, да се върна в Щатите,
да вляза вкъщи и да спра баща ми, преди да убие майка ми.
Защо не го направи?
Защото, Джак...
... няма връщане назад.
Не трябва да бъде така.
Какво толкова си сгафил, та ще взривиш ядрена бомба,
за да получиш втори шанс? - Не е затова.
За какво е тогава?
Преди 3 години Лок ми каза, че случващото се не е случайно.
Че съдбата ни е да бъдем тук. - Аз не вярвам в съдбата.
Според мен човек прави каквото прави,
защото иска нещо за себе си.
Ти какво искаш, Джак?
Тя беше моя.
Моя беше, а я изгубих.
Кейт?
Дявол да го вземе, докторе, тя е зад тези дървета.
Просто поговори с нея. - Не, твърде късно е за това.
Петте минути изтекоха.
Джак! Ако това с бомбата се получи,
с Кейт ще бъдете непознати. И тя ще е с белезници.
Каквото ни е писано - това.
Явно по никакъв начин не мога да те разубедя.
Да, не можеш.
Ти за какъв се имаш?!
Мислиш, че можеш да дойдеш тук и да правиш каквото си щеш?
Аз бях изградил живота си!
Сойър, слушай...
Ти не разбираш.
Ще спреш ли?
Ще спреш ли?! - Не.
Джеймс!
Пусни го. - Не ще и да чуе.
Не иска да спре! - Защото е прав.
Какво? - Прав е.
Джеймс, трябва да го направим.
Какви ги приказваш?
Нали ти ме накара да се върнем и да го спрем!
Какво стана?!
Размислих.
ИЗГУБЕНИ
Момичета, с татко ви искаме да говорим с вас.
Пак ли ще се местим? - Не, глупачке.
Те ще се развеждат. - Рейчъл.
Не е ли вярно?
Да. - Но искаме и двете да разберете,
че ние с баща ви все още се обичаме.
Само защото хората се обичат, не значи, че са един за друг.
Ами ако сте един за друг? - Не сме, миличка.
Но откъде сте сигурни? - Просто го знаем.
Когато пораснеш,
ще разбереш.
Не искам да разбирам!
Джулиет, чакай! - Не искам да разбирам!
Чакай! Трябва да поговорим! - Няма за какво да говорим.
Остави Джак да свърши започнатото. - Да беше ми казала,
че ти е дошъл друг акъл, преди да го ступам!
Това щеше ли да те спре? - Не!
Е, добре, че си го изля. - Хей!
Недей!
Искам да ми обясниш откъде дойде тая промяна.
Както предвождаше бягството от подводницата,
изведнъж реши да взривим острова?
Имам право да знам защо се разубеди.
Разубедих се, когато видях как я гледаш.
Недей... Недей.
Не ми пука кого съм гледал.
Аз съм с теб.
И би останал с мен завинаги, ако го искам.
Затова винаги ще те обичам.
Това между нас беше временно. Само защото се обичаме,
не значи, че сме един за друг. Може би изобщо не е трябвало.
Затова ако Джак може да върне лентата, трябва да го направи.
Защо правиш така, Джулиет?
Аз...
Ако не те срещна, няма да те изгубя.
Забавете сондата.
Това трябва да е... Не може да е така.
Радзински!
Какво има пък сега? - Гаус единиците скочиха.
Дай да видя.
Това е. Стигнахме джоба. - Ако го пробием,
адът ще се отприщи. - Радзински, там ли си?
Стюарт, обади се. - Какво искаш, Фил?
Враждебният, дето рани детето, се върна.
Какви ги приказваш? - Тук, в селището.
Нападна ни, но някакви негови хора го измъкнаха.
Избягаха с откраднат микробус. - Накъде тръгнаха?
Не знам. Роджър разправя, че единият носел бомба.
Враждебният знае за "Лебед".
Вземи няколко души и оръжие и веднага елата тук!
Ще ги посрещнем подготвени.
Хайде!
Джак?
Какво стана?
Разговорът със Сойър не мина гладко.
Боли ли? - Нищо ми няма.
Добре.
Помниш ли как те заших, когато за пръв път попаднахме тук?
Да.
Сякаш е било преди милион години.
Или след 30 години.
Кейт, защо ме накара да обещая никога да не питам за Арън?
Защото бях...
... бясна, че ме накара да се върна тук.
Заради него ли се върна?
Върнах се, за да бъде той, с когото трябва.
С майка си. - Ако успея,
Клер няма да попадне тук. Завинаги ще бъдат заедно,
както трябва. - Тя щеше да го остави в дом.
Не се знае. А и каквото и да направи,
изборът би бил неин.
Ако искаш да спасиш Клер, само това е начинът.
Никога в живота си не съм бил толкова сигурен.
И...
... просто искам да ми повярваш.
Продължавайте да охлаждате сондата!
Не спирайте работа! - Моментът наближава.
С мен ли си?
Да. - Да вървим тогава.
... две, три, четири. - Прието.
Един портфейл.
227 долара в брой.
Една химикалка.
Едно плодово десертче.
Подпиши тук. - Вие не разбирате, това е грешка.
Аз убих няколко души.
Виждаш ли това? Заповед за освобождаване.
Оневинен си. Взимай си нещата и се махай.
Виж какво, причакват ме, за да ме заловят.
Искат да ме отведат на едно място против волята ми.
Точно отпред има стоянка за таксита.
Извинете, не видях, че е заето. - Аз съм за наблизо.
Да си поделим сметката? - Става! Ама сигурен ли си?
Качвай се.
Искаш ли? С череши е. - Не, благодаря.
За какво лежа? - Моля?
В затвора. Аз бях там, понеже убих трима души.
Всъщност не. Явно са разбрали.
А ти? - Не съм бил в затвора.
Защо тогава седеше в такси пред затвора?
Теб чаках, Хюго.
Значи си мъртъв. - Определено не съм мъртъв.
Какво искаш от мен?
Да науча защо не искаш да се върнеш на острова.
Защото съм прокълнат. - Така ли?
Затова самолетът се разби
и приятелите ми умряха - Либи, Чарли.
Сега ме спохождат и не мога да ги спра.
Ами ако не си прокълнат?
Ами ако си благословен? - Какво имаш предвид?
Разговаряш с хората, които си изгубил.
Това ми се струва прекрасно. - Вярно, така е,
само дето съм луд. - Имам новина за теб, Хюго.
Трябва да ми повярваш.
Не си луд.
Кой си ти? - Аз съм дотук, на ъгъла.
Полет 313 на "Аджира Еъруейс". Тръгва след 24 часа.
Достатъчно е да бъдеш в самолета. Ти решаваш, Хюго.
Не си длъжен да правиш нищо, което не искаш.
Чакай! Забрави си китарата. - Не е моя.
Спокойно, пич. Всичко ще се оправи, когато Джак промени бъдещето.
Или миналото. Едно от двете.
Приятелят ви май няма да го бъде.
Ще го бъде.
Леле, какво ти е на лицето? - Нищо.
Бяхме на хълма, откъдето се вижда площадката.
Нещо стана току-що. Достигнаха нещо.
Време е да вървя. - Всичко е готово.
Помни, бъди внимателен.
Настроена е да се взриви при удар.
Според плана на Фарадей, бомбата трябва да е възможно най-близо
до източника на електромагнетизма.
Ще стане, Саид.
И ще бъдеш спасен.
Нищо не може да ме спаси.
Ще се видим в Лос Анджелис.
Какво става? Защо спираме?
Ще видиш.
Прекрасен крак, Ричард, но какво общо има с Джейкъб?
Той живее тук.
ФЛАНЪРИ О'КОНЪР
ВСИЧКО, ЩО СЕ Е РОДИЛО, СЕ ЕДИНЯВА
Божичко!
Господи! Обадете се на 911 !
Спокойно, всичко ще бъде наред.
Съжалявам, че ти се случи това.
Убеден ли си, че се налага?
Ако почакаш, Джейкъб ще дойде при теб, Джон.
У морих се да чакам.
Къде е той, Ричард?
Какво е станало със статуята?
Не знам. Беше така, когато дойдох тук.
Нима очакваш да ти повярвам?
Всъщност не.
Хайде, Бен, да вървим.
Какво правиш?
Джон иска да вляза с него. - Не може.
Защо? - Само водачът ни може да поиска
аудиенция при Джейкъб. А водачът е само един.
Май си измисляш тия правила в движение.
Бен идва с мен. Ако това е проблем, ще се разбера с Джейкъб.
Предай му много поздрави.
Ще се справиш ли, Бен?
Знам, че няма да е лесно, но без него нещата ще се променят.
Давам ти дума.
Може ли да те питам нещо, Лафльор? - Лафльор вече го няма.
Хайде, питай. - На някого хрумвало ли му е,
че Джак всъщност ще причини това, което уж предотвратява?
Може би бомбата е въпросният инцидент.
И може би е най-добре да не правим нищо.
Радвам се, че сте го обмислили.
Какво става? - Това е Фил.
Това е пътят към "Лебед".
Ако забележат Джак, ще го убият.
Какво мислиш, русокоске?
Живеем заедно, умираме сами.
Още е много горещо!
Добре, че дойдохте бързо. - Появиха ли се?
Още не. Имате време да обезопасите периметъра.
Ти ли повика тези хора? - Ти, отзад. Ти, горе.
Трябва да изведем персонала! - Горе на скелето. Бързо!
ТЕМПЕРАТУРА
ВОДА
Там!
Бързо, вървете там!
Хванете го!
Минете му отстрани!
Това пък кой е?!
Хвърли го, Фил, иначе умираш. Кажи им да свалят оръжията!
Свалете оръжията!
Вече можеш да излезеш, докторе!
Побързай и си свърши работата.
Спрете това проклето нещо!
Какво има?
Не иска да се изключи! - Защо?
Нещо дърпа сондата надолу! - Пробили сме джоба!
Побързай, докторе! Какво чакаш? Хвърли я!
Това не ми прилича на Лос Анджелис.
КОНТРОЛНО ТАБЛО
Татко!
Джак!
Бягай оттук! Отдалечи се възможно най-много!
Качвай се! Какво става?! - Да се махаме оттук!
Бързо, бързо!
Хей, Лафльор!
Помощ! - Джулиет!
Дръж се! Сойър, помощ!
Джулиет!
Къде си мислиш, че отиваш?
Кейт! Помогни ми да махнем веригата!
Дръж се. Дръж се!
Не мога! Не мога да я махна! - Държа те.
Не мога!
Не мога да я достигна! - Дръж се!
Държа те.
Сойър!
Не ме изоставяй. - Няма нищо.
Да не си посмяла!
Обичам те! - Не, не се пускай!
Обичам те, Джеймс. - Не!
Толкова много те обичам! - Не! Не се пускай!
Джулиет! Не!
Вода? - Имаш ли алкохол?
Не. Де да имах.
Не стреляйте.
Спокойно.
Всичко е наред.
Кой от вас е Рикардос?
Всъщност съм Ричард.
Какво се крие в сянката на статуята?
Ричард, аз съм Илана.
Трябва да ти покажа нещо.
Отворете го.
Спокойно. Нека го отворят.
Къде го намерихте? - В багажното на самолета,
с който дойдохме тук.
В ковчег.
Нищо не разбирам.
Щом това е Лок, кой е онзи вътре?
Харесва ли ти?
Сам го направих.
Отнема много време, когато сам си правиш конеца,
но всъщност това е целта, нали?
Здравей, Джейкъб.
Все пак намери начин.
Да, намерих.
И представа си нямаш
какво преживях,
за да бъда тук.
Да не би да се познавате? - Може да се каже.
Направи каквото ти казах, Бен.
Бенджамин, каквото и да ти е казал,
искам да разбереш едно.
Ти имаш избор.
Какъв избор?
Да го послушаш, или да си тръгнеш.
И да ни оставиш да обсъдим... противоречията си.
Значи сега, след толкова време,
реши да ми обърнеш внимание.
Живях на острова цели 35 години.
И все ми се натрапваше твоето име.
Ричард ми носеше инструкциите ти, разни бележчици.
И списъци.
И никога не съм ги поставял под въпрос.
Правех каквото ми се заповяда.
Но когато се осмелих да помоля да те видя,
ми бе казано: "Трябва да почакаш.
Трябва да бъдеш търпелив."
Но когато той поиска да те види,
веднага бе доведен тук, все едно е Мойсей.
Защо той?
Какво толкова не ми беше наред?
Какво ми е?
Какво ли?
Ясно...
Те идват. - Какво?
Не мога да те чуя.
Те идват.
Джулиет! - Сойър, дръпни се!
Бягай оттам!
Накланя се! Ще падне!
Бягай оттук, скелето ще падне всеки момент.
Джак! Помогни ми да го издърпаме.
Хайде!
Хайде! Хайде, гад такава!
ИЗГУБЕНИ