Досега в "Изгубени"...
Кой е той? - Казва се Ричард Алпърт.
Той е нещо като съветник.
Такъв е от много, много дълго време.
Защо искаш да умреш? - Посветих живота си,
който беше по-дълъг, отколкото можеш да си представиш,
в служба на човек, който ми каза, че за всичко си има причина.
Имал план, който включвал и мен. Сега този човек го няма.
Осъзнах, че целият ми живот е безсмислен.
Съжалявам, че не дойдох по-рано.
Радвам се да те видя.
Имам нужда от помощта ти.
Ще ми помогнеш ли, Илана? - Да.
Искам да пазиш шест човека. Ще ти дам списък с имената им.
За това се подготвяше.
Кои са тези хора? - Те са останалите кандидати.
Кандидати? За какво? - За мястото на Джейкъб.
Каза, че съм една от тях. Ти и Хърли също.
Супер. Какво ще правим сега?
Не знам. - А кой знае?
След като ги заведа до храма...
Какво трябва да направя? - Питай Рикардус.
Той ще знае какво да правите.
Кой е Рикардус?
Той.
Е, Ричард, какво ще правим?
Нямам никаква представа.
Не им ли каза, че като ме откри, се опитвах да се самоубия?
Мислите ли, че имам план? - Тогава защо Джекъб каза, че...
Защото ни е лъгал. - За какво говориш?
Искаш ли да ти издам една тайна? Нещо, което знам много отдавна?
Ти си мъртъв.
Образно казано, нали? - Не, буквално. Всички сме мъртви.
А всичко това... Не е каквото си мислите.
Не сме на остров. Никога не сме били.
Ние сме в ада. Не ме интересува какво е казал Джейкъб.
Може би е време да започнем да слушаме някой друг.
Точно това и ще направя.
И З Г У Б Е Н И Сезон 6, епизод 9 - "От цяла вечност"
Какво правиш? - Отивам след Ричард.
Защо? Нали го чу? Нищо не знае. - Напротив. Щом Джейкъб ми каза,
значи трябва да знае. - Побъркал се е. Мисли, че сме в ада.
Той не вярва на Джейкъб и иска да слушаме някой друг.
Чакай, знаеш ли за кого говореше? - Това ще е интересно.
Кое? - Говореше за Лок.
Той е мъртъв. - Всъщност, не е точно Лок.
Хърли!
Какво казва? - Кой?
Видях, че говориш с Джейкъб. - Не говоря с него.
Не ме лъжи. Моля те, ако знаеш нещо...
Не е Джейкъб, човече. - Тогава кой?
Съжалявам, Джак, но това няма нищо общо с теб.
Шепърд е прав. - За какво?
Няма смисъл да тръгваш след Ричард. Той не знае нищо.
Защо си толкова сигурен? - Познавам го откакто бях на 12.
Мисля, че е достатъчно. - Значи се познавате от деца?
Не, Франк, аз бях дете. Ричард си беше все същият.
Казваш, че не остарява? - Именно.
И как мислиш е станало така?
Тенерифе, Канарските острови - 1867г.
Ти ли си, Рикардо? - Да, аз съм.
Заспивай, Изабела.
Гориш.
Добре съм.
Ще доведа лекар.
Ако е рекъл Господ, ще се върна до довечера.
Моля се да ни стигнат парите.
Дай това на доктора. - Не, Изабела.
Вземи го, любов моя.
Ако ти се случи нещо...
Затвори очи.
Винаги ще бъдем заедно.
Ще те спася.
Не можеш да влизаш!
Не трябва да си тук. - Простете ми, но не търпи отлагане.
Съпругата ми е болна, сър. - Донеси одеяла.
Благодаря, сър. - Не са за теб. Мокриш пода ми.
Съпругата ми кашля кръв. Трябва да дойдете. Моля ви, г-не.
Къде живеете? - Близо до Ел Сокоро.
До там е половин ден път. Няма да тръгна в този дъжд.
Имам лекарство.
Може да спаси жена ти, но е много скъпо.
Всичко бих дал. Благодаря ви, г-не.
Това ли е всичко, което имаш?
Сега имате всичко.
Това нищо не струва. - Моля ви, г-не...
Ще изработя дълга си, умолявам ви! - Махни си лапите от мен!
Изабела! Изабела!
Изабела!
Не, не, не.
Изабела!
Не!
Нося ти храна, синко. - Не съм гладен, отче.
После може да огладнееш.
Може ли да видя Библията?
На английски ли е? - Да, уча се сам.
С Изабела щяхме да отпътуваме за Новия свят.
Искахме семейство, нов живот. - Готов ли си да се изповядаш?
Прости ми, отче, задето съгреших.
Отче, аз убих човек. Искрено съжалявам.
И те моля, отче, за божията прошка.
Не.
Какво? - Не мога да опростя убийство.
Отче, беше инцидент. Не исках да го убивам.
Но си го убил. - Моля ви...
Трябва да има начин Бог да ми прости.
Единственият начин е да се покаеш.
Разбира се. Ще направя всичко.
Нямаш време за нищо.
Защото утре ще те обесят.
Не, синко. Боя се, че дяволът те чака в ада.
Нека Бог се смили над душата ти.
Сложете му превръзка на очите.
Това той ли е? - Да.
Казваш, че говори английски? - Да, г-н Уитфилд.
Говориш ли английски?
Попитах дали говориш английски.
Отведете го и ми доведете друг.
Обесете го. - Да! Говоря английски!
Чакайте!
Имаш силни ръце. Какво си работил? - Работи... на полето.
Искаш да отидеш в Новия свят, така ли?
Да. - Добре тогава.
Това е щастливия ти ден. Благодаря ви, отче.
Този мъж вече е собственост на капитан Магнус Хансо.
Дано нямаш морска болест.
Виждаш ли нещо?
Много е тъмно. Чакай, виждам земя!
Виждам суша! Това е остров.
Виждам дявола!
Злото пази острова!
Виждаш ли нещо?!
Доведи капитана. - Сър, капитан Хансо е мъртъв.
Боже, насред джунглата сме!
Долу сме! Помогнете ни! Живи сме!
Помощ! - Тук долу сме!
Помогнете ни!
Не! Не! Спри!
Не! Спри!
Не, не.
Спри! Какво правиш?
Разбихме се насред джунглата.
Нямаме вода и храната е малко.
Останаха само пет офицера.
Не!
Защо правиш това? - Ако те освободя,
ще е въпрос на време, преди да се опиташ да ме убиеш.
Не!
Какво става горе?
Казвайте!
Махай се! Ще те убия!
Ехо?
Има ли някой тук?
Има ли някой? - Да.
Аз съм тук.
Изабела? - Рикардо...
Не разбирам... Как така си тук?
Не знаеш ли? И двамата сме мъртви.
В ада сме.
Дойдох да те спася, преди да се върне той.
Какво? Кой да се върне?
Дяволът. - Дяволът ли?
Погледнах в очите му и видях само зло.
Виждал ли си го, Рикардо? - Мисля, че да.
Трябва да се махаме от тук.
Бягай! Тръгвай, веднага! Бягай, любов моя!
Тръгвай! - Не мога...
Казах, че ще те спася и ще го направя, любов моя!
Моля те! - Страх ме е...
Ако ме обичаш - тръгвай.
Не!
Остави я!
Моля те, остави я намира!
Изабела? Изабела!
Спокойно. Ето ти вода.
Кой си ти?
Приятел. - В ада ли съм?
Опасявам се, че да.
Теб те нямаше на кораба.
Тук съм отдавна, много преди корабът ви да пристигне.
Видя ли жена ми?
Моля? - Изабела, жена ми. Тя беше тук.
Но черният дим дойде и тя побягна.
И не се е върнала?
Явно е при него. - При кого?
Мисля, че знаеш. - Ако е жива, трябва да я спася.
Моля те, помогни ми. - Разбира се, че ще ти помогна.
Аз също искам да съм свободен.
За щастие, намерих тези ключове в един от офицерите отвън.
Мисля, че ще свършат работа. Но преди да пробвам,
трябва да знам, че ще ми помогнеш. - Да, разбира се.
Ще направиш всичко, което ти кажа? - Да, обещавам.
Значи се споразумяхме.
Благодаря. - За нищо, приятелю.
Радвам се да те видя без веригите. - Благодаря ти.
Да те изправим на крака.
Трябва да си силен, ако ще бягаме.
Да бягаме? - Точно така.
Има само един начин да се измъкнем от ада.
Ще трябва да убиеш дявола.
Като се нахраниш, тръгни на запад.
Стигнеш ли океана, ще видиш статуята. - Статуята ли?
Корабът ви мина през нея. Строши я на парчета.
Там ще намериш дявола.
Имаш само една възможност. Забий го в гърдите му. Не се колебай.
Не му позволявай да те заговори. Ако това стане, значи си закъснял.
Може да е много убедителен. - Как ще го убия с това?
Та той е черен дим. - Не.
Аз съм черният дим.
Жена ми Изабела... Бягала е от теб? - Не, бягаше от него.
Съжалявам. Видях го да я взема, но нямаше как да го спра.
Но, щом ти си черният дим... - Не само ти си загубил нещо.
Дяволът ме предаде. Отне ми тялото, човечността ми.
Ти уби офицерите на кораба. - Не за мен трябва да се притесняваш.
Дяволът държи жена ти и ще трябва да го убиеш,
ако искаш да си я върнеш някога.
Убийството е грешно. Това е причината да съм тук.
Приятелю...
Цял ден може да говорим кое е правилно и кое - грешно.
Но въпросът си остава същия.
Искаш ли да видиш отново жена си?
Да.
Какво правиш тук? Кой ти даде това?
Къде е съпругата ми?
Какво? - Къде е жена ми?
Не знам. С кораба ли дойде? - Не, тя е мъртва.
Тогава защо ме питаш къде е?
Срещна ли мъж, облечен в черно?
Да. - Какво ти каза?
Каза, че ти си дяволът. - И какво друго?
Единственият начин да видя жена си отново, е като те убия.
Видях я тук, на това място. Къде е? - Това не е била жена ти.
Напротив! Тя е мъртва, също като мен. - Не си мъртъв.
Знам, че съм в ада!
Наистина ли мислиш така? - Къде другаде може да съм?
Добре тогава. - Какво правиш?
Не, не!
Още ли мислиш, че си мъртъв?
А сега? - Спри!
Защо да спирам? - Искам да живея!
Това е първото умно нещо, което каза досега. Как се казваш?
Рикардо. - Ставай, трябва да поговорим.
Какво има вътре? - Никой не влиза, ако не го поканя.
Ти ли си дяволът?
Не.
Кой си тогава? - Казвам се Джейкъб.
Аз доведох кораба ви до този остров.
Ти си го довел?
Защо?
Представи си, че това вино е "адът", както го наричаш ти.
Има много други наименования. "Зло", "лошо", "мрак".
Ето го - върти се в бутилката, не може да излезе от нея.
Ако успее - ще се разпространи.
Корковата тапа е този остров.
Само тя държи мрака там, където му е мястото.
Мъжът, пратил те да ме убиеш, вярва, че всеки човек е подкупен,
защото е в природата му да съгрешава. Водя хора, за да му докажа, че греши.
Когато дойдат тук, миналото им няма значение.
Имало ли е други, преди кораба ми? - Да, много.
Какво се е случило с тях? - Всички са мъртви.
Щом си ги довел, защо не им помогна? - Исках сами да си помогнат.
Да правят разлика между правилно и грешно, без аз да им казвам.
Безсмислено е, ако ги карам да правят каквото и да е.
Защо трябва да се намесвам? - Ако не ти, той ще го направи.
Искаш ли работа? - Работа ли?
Каква? - Ами...
Може ти да се намесваш вместо мен.
Да си мой представител, посредник между мен
и хората, които водя тук. - Какво ще получа в замяна?
Ти ми кажи. - Искам жена си.
Не мога да направя това.
Можеш ли да ми опростиш греховете, за да не отида в ада?
И това не мога.
Тогава не искам да умирам. Искам да живея вечно.
На това вече съм способен.
Позволил си да те заговори, нали?
Поиска да ти дам това.
Осъзнаваш, че ако тръгнеш с него, никога няма да бъдеш с жена си.
Разбирам.
Много е убедителен.
Ако някога, когато и да е, промениш мнението си,
предложението ми остава.
Имам нещо за теб.
Сигурно си го изпуснал.
Намерих го на кораба.
Сбогом, любов моя!
Промених си мнението!
Чуваш ли ме? Размислих!
Сгреших!
Каза, че ако размисля, предложението ще важи.
Така ли е?
Предложението ти важи ли все още?
Какво предложение, пич? - Какво правиш тук? Проследи ли ме?
Нещо такова. - Махай се!
Не чу ли какво казах? - Аз само...
Нищо не знам! - Успокой се!
Защо ме последва? - Жена ти ме изпрати!
Какво каза? - Жена ти ме изпрати. Изабела.
Пита защо си заровил кръстчето й. - Откъде знаеш за това?
Току що ми го каза. - Какво имаш предвид?
Изабела видя как го изравяш. В момента стои до теб.
Не ти вярва.
Понякога е нужно малко време.
Не я виждам.
Кажи му, че английският му е прекрасен.
Ей там е.
Казва, че говориш перфектно английски.
Наистина ли си тук?
Иска да затвориш очи.
Всичко е наред, ще ти казвам каквото каже тя.
Не си виновен за смъртта ми, Рикардо.
Колкото и да искаше да ме спасиш... Беше ми дошло времето.
Достатъчно изстрада.
Липсваш ми...
Бих направил всичко, за да сме отново заедно.
Любов моя...
Вече сме заедно.
Отиде ли си? - Да.
Благодаря ти. - Пак заповядай.
Какво има?
Ами, тя каза още нещо.
Трябва да свършиш нещо. - Какво?
Трябва да спреш мъжа в черно, да не му позволиш да напусне острова.
Защото, ако не го направиш, всички ще отидем в ада.
Добро утро. - Добро да е.
Получил си подаръка ми.
Не злорадствай, Джейкъб, не ти отива.
Значи опита да ме убиеш? - Извинение ли искаш?
Не. Чудя се защо го направи.
Искам да се махна. Остави ме да напусна.
Никъде няма да ходиш, докато съм жив.
Ето защо искам да те убия. И ще го направя.
Дори и да успееш, друг ще ме замени. - Значи ще убия и него.
Заповядай.
Да убиваш времето.
До скоро.
Ще е по-скоро, отколкото си мислиш.
Субтитри: Firefly & Movie_Girl
Translator's Heaven http://subs.sab.bz