Досега в "Изгубени".
Джеймс, ти каза, че Уидмор пази някаква стая в подводницата.
Нещо, което не е искал да видиш. - И какво от това?
Не обичам тайните.
Каза, че си ме довел за нещо много важно. Кога започваме?
Бягай. Тези хора са много опасни.
Трябва да тръгваме. - Води ме.
Този човек може да напусне острова само със самолета.
Ние ще го спрем. - Как?
Ще взривим самолета.
В свят на конфликти и съревнование, всички сме съгласни за едно -
всички обичат Хюго.
Роден в бедно семейство, Хюго винаги е бил лъч светлина
за тези около него. Заради любовта си към пилешкото,
той купува и превръща веригата Mr. Cluck в световен феномен.
Успехът му е потресаващо голям.
Но финансовият успех беше само началото.
Хюго стана символ за благотворителност.
Паркове, детски площадки, болници.
Домът за деца на Mr. Cluck.
Човеколюбието му е несравнимо.
Тази вечер сме тук за откриването на сектор по палеонтология Хюго Рейес
в националния исторически музей Голдън стейт.
Траен символ на култура, носещ името на един
от най-големите дарители в града ни.
Дами и господа, представям ви мъжът на годината - Хюго Рейес!
Готин трофей, нали? - Да, Хюго.
Следващата събота сме на друго събитие. Ще дойдеш ли?
Поредният трофей. Всички обичат Хюго.
Знаеш ли кой не го обича? Жените. - Мамо!
Трябва ти жена, но не тази, която те е отгледала.
Отвратително. Прекалено зает съм за срещи.
Не си зает. Страх те е. - Не е вярно.
Добре, защото утре имаш среща. - Така ли?
Розалита - съседката на дядо Тито.
Ще обядвате. - Каква е?
Съгласна да се срещнете. - Мамо!
Отиваш! Ще те хареса.
Ако ли не, тогава ще ти намерим друга.
Много шантави неща се случиха.
Иска ми се наистина да си поговорим.
Много хора дойдоха да говорят с мен, след като...
Вече ги няма.
Иска ми се и с теб да говоря.
Хюго! Готов ли си?
Върна ли се, тръгваме. - Къде отиваш?
До "Черната скала". Ще ни трябва динамит за самолета.
Сигурна ли си? - Не, но нямаме друг избор.
Ти си експертът.
Чий е този гроб?
Казваше се Либи. Беше в опашката на самолета.
Щяхме да излезем на първа среща.
Щеше да е като пикник.
Но я убиха.
Съжалявам.
Да, аз също.
Какво правиш тук? - Ще те спра да не избиеш всички.
И З Г У Б Е Н И
Сезон 6, епизод 12 "Всички обичат Хюго"
Няма ли да кажеш нещо?
Защо да ти вярвам? Ти уби Либи и Ана Лусия.
Това не е важно сега.
Ако взривите самолета, ще загинат хора.
Много хора. И вината ще е твоя. - Моля?
Хората те слушат, Хърли.
Хърли!
С кого говориш?
С никой.
Хайде. Тръгваме.
Да ви донеса ли още чипс?
Разбира се. Все тая.
Ще ги оставите ли? Чакам един човек.
Тя закъснява малко. - Да. Ще ви донеса чипса.
Хюго?
Здравей. Приятно ми е.
Не очаквах да си такава. - Моля?
Да си толкова... красива.
Моля, седни.
Не ми приличаш на Розалита. - Не съм.
Казвам се Либи. - Значи не си срещата ми?
Не, случайно те видях.
Откъде знаеш името ми?
Ако ти кажа, ще ме помислиш за луда.
Няма.
Хюго, вярваш ли, че двама души могат да са свързани?
Като сродни души?
Мисля, че да.
Не ме помниш, нали?
А трябва ли?
Какво правиш, Елизабет? Притесняваш ли човека?
Не, той е стар приятел. - Ние тъкмо... Какво става?
Извинявам се за безпокойството. - Д-р Брукс, може ли само да...
Доктор? - Съжалявам. Отклонила се е.
Откъде? - Хюго, всичко, което казах...
Истина е.
Извинете ни.
Санта Роза Център за психично здраве
Да тръгваме. Трябва да стигнем до остров Хидра преди свечеряване.
Взе ли динамита? - Четири пръчки.
Достатъчно, за да унищожи кабината и всички инструменти.
Самолетът няма да полети. - Не знам дали идеята е добра.
Това чудо е много нестабилно. - Доверете ми се.
Цял живот съм се готвила за това. - Да взривяващ разни неща?
Да ви пазя. - Ще ни опазиш като взривиш самолет?
Без самолета, онова "нещо" няма да може да си тръгне.
Ние също. Тогава "то" ще ни се ядоса. - Джейкъб каза, че Ричард ще знае
какво да правим. А той каза да взривим самолета. Нали така?
Да. - Джейкъб не ми спомена нищо за това.
Ами, ако Ричард греши? - Хюго, правя го за ваше добро.
Това е най-важното. Онова "нещо" е зло
и Господ да ни е на помощ, ако някога напусне острова...
Това копие ли ще става?
Още не съм сигурен, Джеймс.
Като му дойде времето, то ще ми каже. - Сега и с дървото ли говориш?
Сойер. - Какво?
Мога ли да направя нещо за вас? - Каквото и да е, все ще е нещо.
Онези на другия остров са хванали Джин, а ние тук се мотаем.
Има разлика между това да не правим нищо и да чакаме.
И какво чакаме?
Успяхте да се върнете на острова, само защото бяхте заедно.
За да си тръгнем, трябва да стане по същия начин.
Чакаме приятелите ви да дойдат, Кейт. Хюго, Сън и Джак.
Само така ще се измъкнем от тази проклета скала.
Не виждам как ще стане. - Да се надяваме, че грешиш.
Къде беше?
Може ли да говорим насаме? - Разбира се.
Добре ли мина всичко? - Да.
Уидмор видя ли те? - Не, само хората му.
И ги остави живи? - Вече имах онова, за което отидох.
Открил си какво криеха? - Точно така.
И сега?
Ще вземем още динамит. Иначе ще е умряла за нищо.
Или пък, за да ни покаже да стоим далеч от този динамит.
Готов съм да поема риска, Джак. - Обещах на Сън да се махнем от тук.
Ще ми се да не го беше правил. Можеш да виниш мен.
Ричард е прав.
Нямаме друг избор.
Довери ми се, Джак.
Добре. - Да тръгваме тогава.
38? Номер 38?
Г-н Рейес! Каква чест!
Дай ми една кофа. Фамилна. - Разбира се. Веднага, г-не.
41? Номер 41?
Какво?
Извинете.
Виждал ли съм ви някъде? - Заведението е мое.
Може би сте ме гледали в рекламите. - Не, не е от там.
Бяхте ли на полет 815 на Океаник?
Преди седмица, от Сидни? - Да.
Аз също. - Голямо съвпадение.
Може ли да си изчакам поръчката при вас?
Заповядайте. - Това си е доста пилешко!
Ям, когато съм депресиран. - Как се казва момичето?
Снощи имах среща на сляпо. - И не е минало добре?
Тя е много готина, само дето е луда.
Всички жени са малко луди, братко.
Не, тази наистина живее в лудницата. Пълно хахо е.
Изглеждаше нормална, но след това ми каза, че вече се познаваме.
Определено щях да си спомням, ако беше така.
Повярва ли й като ти каза, че те познава?
Да.
Може да се каже.
Следвай инстинкта си.
Може би трябва да разбереш откъде мисли, че те познава.
Преди да се откажеш от нея.
42? Поръчка 42?
Това е за мен, братко.
Беше ми приятно.
Здравей. - Здрасти.
Съжалявам, че Саид те е вързал, за да не избягаш, преди да се видим.
Разбирам, но му обясних, че няма къде да избягам, братко.
Това беше много добър аргумент.
Може ли да те питам някои неща? - Разбира се.
Защо Чарлз Уидмор те е довел обратно на острова?
Бях отвлечен, така че трябва да питате него.
Въоръжена охрана го пазеше.
Затвориха ме и ми пуснаха много силно електромагнитно поле.
Откъде знаеш какво е било, Дезмънд?
Вече имам опит.
Знаеш ли кой съм аз? - Разбира се.
Ти си Джон Лок.
Връщай се в лагера, аз ще дойда по-късно.
Къде ще ходиш? - С Дезмънд ще се разходим.
Искам да ти покажа нещо.
Кара те да се замислиш, нали?
Кое? - Илана.
Избрана от Джейкъб, за да пази кандидатите.
А се взриви, малко след като ви каза кои сте.
Островът приключи с нея.
Чудя се какво ще стане, като приключи и с нас.
Ще отнеме няколко минути. Ще отида за динамита сам.
Къде е Хюго? - Мислех, че върви с теб.
Бягайте! Бягайте!
Защо го направи?!
За наше добро.
Какво си мислеше? Сега какво ще правим?
Достатъчно! - Всички сме мъртви.
Можеше да ни предупредиш, Хюго. - Извиках "бягайте".
Защо го направи? - Майкъл ми каза така.
Кой? - Майкъл.
Той е един от онези, които след смъртта си идват и ми се карат.
Каза, че не трябва да взривяваме самолета.
Затова унищожих динамита.
Често ли виждаш мъртъвци?
Достатъчно. - И правиш каквото ти кажат?
На мъртвите може да се разчита повече, отколкото на живите.
С какво да ви помогна, г-н Рейес?
Исках да ви питам за онази жена. Либи?
Чудех се дали ще мога да я видя.
Не мисля така. Тя не е добре.
Явно е достатъчно добре, за да се разхожда навън.
Грешката е моя. Надцених състоянието й.
Какво състояние?
Има проблеми с реалността. - Тоест?
Мисля, че вероятно няма да е добра идея да я видите.
Това ще я обърка още повече. - Казахте "вероятно".
Значи може да направите изключение. - Само за семейството й.
А едно щедро дарение? - Моля?
Стаята за игри иска подобрение.
Сто хиляди долара дали ще стигнат?
Спомнил си си?
Не, съжалявам.
Тогава защо си дошъл?
Откъде мислиш, че ме познаваш? - Не съм сигурна.
Знам, че звуча като луда. - Опитай.
Преди няколко дни гледах телевизия и даваха една от рекламите ти.
Щом те видях, сякаш някой ме удари по главата.
Започнаха да ме връхлитат всички тези спомени.
Само че бяха...
От друг живот.
Какви спомени?
Имаше самолетна катастрофа.
Бях на остров.
И аз също бях там? - Да. Познавахме се.
Харесвахме се.
После дойдох тук и имах чувството, че съм идвала и преди.
Спомням си, че и ти си бил тук.
За първи път идвам на такова място. - Знам.
Но не мога да спра да мисля за теб. Затова онзи ден говорих с теб.
Ако си ме спомняше...
Иска ми се, Либи, но не те помня.
Съжалявам. - Няма нищо.
Аз съм луда. - Да, вероятно.
Но всички сме малко или много луди, нали?
Иска се доста кураж да заговориш непознат и да му кажеш,
че се познавате от друга вселена.
Аз не мога дори да поздравя момиче.
Справяш се добре.
Можеш ли да излизаш от тук?
За през деня или... - Да. Тук съм доброволно.
Искаш ли да правим нещо?
На среща ли ме каниш?
Да.
С удоволствие.
Припомни ми, Дезмънд, колко време стоя в бункера и натиска бутона?
Три години. - И ето те отново тук.
Ако не бях наясно, щях да помисля, че островът ти има зъб.
Значи си наясно? - Моля?
Няма нищо специално в мен, братко. Островът има зъб на всички ни.
Така е.
Какво?
Кой е това?
Не му обръщай внимание.
Познаваш ли това момче? - Казах да го оставиш!
Къде отиваш?
Бен, има ли още гранати при къщите? - Мисля, че да.
Значи там отиваме. - Да го обсъдим.
Нямаме време за това. Ако знаеш как да спрем онова "нещо"
да напусне острова, без да взривяваме самолета - кажи ни.
Аз знам. - Така ли? Как?
Трябва да отидем при Лок. - Искаш да ни убият ли?
Идеята не е моя, а негова.
Джейкъб каза да говорим с Лок. - Той е тук?
Да.
Питай го какво представлява острова. - Какво?
Преди време той ми обясни какво е островът
и ако наистина е тук сега, тогава го питай.
Нищо не трябва да ти доказвам, Ричард.
Или идваш с мен или продължаваш с опитите си да взривиш нещо.
Ти решаваш, пич.
Лъже. Джейкъб никога не ни казва какво да правим.
Ако онова "нещо" напусне острова, тогава е свършено.
Кое? - Всичко.
Ще взривя самолета и ми е нужна помощ.
Кой ще дойде с мен?
Аз.
То не говори, а действа, човече. Видях го.
Съжалявам.
Някой друг?
Щом Джейкъб е казал да говорим с Лок, значи това ще направим.
Тръгвам с Хюго. - Наистина ли?
Не ни пречете.
Добре, Хърли. Да вървим при Лок.
Дали не сгрешихме?
Най-вероятно.
Какво да кажем на Лок, като стигнем там?
Искам да кажа... Как се говори с чудовище-пушек?
Не се тревожи. Нещо ми подсказва, че най-вече той ще говори.
Или може просто да ни избие.
Може.
Не видях Джейкъб.
Казах го, за да ме послушат.
Знам.
Тогава, защо дойде с мен?
Откакто Джулиет почина...
Откакто умря заради мен,
искам само да оправя нещата.
Но не мога.
Никога няма да мога.
Не знаеш колко ми е трудно да стоя и да слушам чужди наставления.
Но май това е целта.
Сигурно...
Може би трябва да продължа напред.
Освен, ако това не ни убие.
Идеята да отидем при Лок беше моя, не на Джейкъб.
Поиска да ти се доверя.
Това правя сега.
Добре, защото хабер си нямам къде отивам.
Чакай, всичко е наред. Май знам какво точно са шепотите.
Така ли? И какво са? - Почакайте тук.
Хей, тук ли си? Майкъл?
Не можеш да мръднеш от острова, нали? - Да, заради онова, което сторих.
И тук има и други като теб?
Това ли са шепотите? - Да.
Ние сме онези, които не могат да продължат напред.
Знаеш ли къде е Лок?
Ей там.
Мерси.
Мога ли да ти помогна с нещо?
Гледай да не умреш.
Добре.
Хърли?
Ако някога видиш Либи...
Кажи й, че ужасно съжалявам.
Ще й предам.
Взех шест вида сирене. Не ги знам какви са,
но продавачката каза, че са хубави.
Помислих, че ще искаш. Всички харесват сирене.
Нещо не е наред ли? - Не, просто е странно.
Била ли си тук преди? - Не.
Да съм тук с теб ми е много познато.
Сякаш сме на срещата, която никога не се осъществи.
Звуча откачено, нали?
Не. Поне не напълно.
Защо въобще искаш да си с мен?
А ти с мен? - Какво?
Хайде, де. Погледни ме само.
Искам да съм с теб, защото те харесвам.
Да, но ме харесваш, защото...
Ами, не си с всичкия си.
Какво има?
Стига, бе! - Какво?
Май си спомням някои неща.
Наистина ли?
Значи не съм луда?
Мисля, че не.
Пристигнахме.
Какво е това? - Кладенец.
Нека позная - чудиш се колко е дълбок.
Прав си.
Имаш ли представа колко е стар този кладенец?
Много?
Точно така. Много стар.
Хората, които са го изкопали,
са го направили ръчно. Един Господ знае колко време им е отнело.
Много труд за малко вода. - Не са търсели вода.
Търсели са отговори. Преди много време,
места като това, на което сме сега, са подлудявали компасите.
Хората, държащи компасите, са искали да знаят защо.
Затова са копали.
Намерили ли са каквото са търсели? - Не.
Исках да видиш това, защото Чарлз Уидмор
не се интересува от отговорите, а само от властта.
Довел те е обратно, за да му помогнеш да намери това, което търси.
Все пак, това не е единственият кладенец.
Това ли е причината да ми го покажеш?
Защо не се страхуваш?
Какво?
Насред джунглата си, при това с мен.
Никой не знае, че си тук.
Защо не те е страх?
Какъв е смисълът?
Как е приятелят ни?
Вече не трябва да се притесняваме за него.
Къде беше? - На разходка, Джеймс.
Е, щом вече си се разтъпчил, можеш да...
А, стига, бе!
Здрасти.
Здрасти, Хюго.
Пич, не знам нито кой си, нито какво искаш,
но трябва да говорим с теб. - "Вие" ли?
Има и други хора с мен.
Работата е там, че и ние сме въоръжени,
а не искам никой да пострада. Или да умре.
Няма да правим нищо.
Искам думата ти, че вие също няма да сторите нищо.
Имаш я.
Добре, хора. Елате.
Здравей, Джак.
Здравейте.
Чакате ли някого? - Моля?
Забелязах, че отдавна стоите тук и наблюдавате децата,
а това си е училище, все пак.
Тук ли учи детето ви?
Не, аз просто...
Нов съм в квартала и търся училище за сина ми.
Как се казва? - Чарли.
Като учител тук, ви гарантирам, че е чудесно училище.
Радвам се да го чуя. Благодаря ви.
Беше ми приятно да поговорим. - Приятен ден.
Обадете се на бърза помощ! Веднага!
Г-н Лок? Божичко!
Не мърдайте, ще ви заведем в болницата. Г-н Лок?
Чувате ли ме?
Субтитри: Firefly & Movie_Girl http://subs.sab.bz