Г-н Лок.
Г-н Лок, чувате ли ме?
Добре дошли обратно. - Познавам те.
Бяхме на полета от Сидни. Видяхме се на летището.
Бяхте си изгубили ножовете.
Казвам се Джак Шепърд.
Какво стана? - Блъсна ви кола. Оперирахме ви.
Аз... Ще се оправя ли?
Дуралната обвивка беше разкъсана, но върнах всичко на мястото му.
Г-н Лок, докато ви оперирах, погледнах първоначалната ви травма.
Надявах се да ми кажете как е станало.
Защо? - Защото мисля, че сте кандидат.
За какво? - За нова процедура.
Операция, която може да върне чувствителността в краката ви.
Може да проходите отново.
Ако ми дадете възможност, мисля че ще мога да ви оправя.
Не, благодаря.
Рискът е малък, а може... - Казах "не", докторе.
Джон? О, Джон!
Чак сега ме пуснаха при теб.
Добре ли си? - Да.
Вие ли сте лекарят му? - Да. Д-р Шепърд.
Благодаря ви. Благодаря ви, че го спасихте.
Добре дошъл на остров Хидра.
Поне не трябваше да гребеш.
Влизай! - Няма да се върна в тези клетки.
Пушката е в мен, така че... - Вече не е.
Пусни пушката! Пусни я или ще я убия!
Никого няма да убиваш. Иначе нямаше да ни затваряш.
Имам списък с имена. Форд, теб те има в него.
Рейес и Куон също. Кейт Остин - не. За мен няма значение
дали ще живее или ще умре. - Не го слушай.
Може да не вярваш, но го правя за ваше добро.
Прав си, не ти вярвам.
Пуснахте ли оградата? - Трябва им още час.
Нямаме толкова. Кажи им да побързат.
Той идва.
И З Г У Б Е Н И Сезон 6, епизод 14 - "Кандидатът"
Здравейте.
Извинете. Ехо?
Извинявайте. Отвън нямаше никой, а чух машинката.
Търся д-р Надлър. - Открихте го.
И ако не сте пациент, можете да ми викате Бернард.
Здравейте, аз съм Джак Шепърд.
Хирург съм в св. Себастиан
и се надявах да ми покажете картона на един от пациентите си.
На кой пациент? - Казва се Джон Лок.
При нас пише, че сте му правили някаква операция преди три години.
И какво точно те интересува? - Искам да знам как е пострадал.
Мога ли да попитам защо се интересуваш от г-н Лок, Джак?
Срещнах го преди седмица на самолета от Австралия.
Океаник 815.
Мястото ми беше до твоето.
Флиртувал си с жена ми, докато съм бил в тоалетната.
Доста странно, нали? - Да.
Може би не е случайно.
Не мога да наруша лекарската тайна, но мога да ти кажа,
че когато лекувах г-н Лок, с него при инцидента имаше още един човек.
Това е било преди три години. Нима още го помните?
Разбира се, Джак.
"Антъни Купър". - Успех, докторе.
Надявам се да откриеш това, което търсиш.
Какво стана?
Минохвъргачка. Уидмор ни бомбардира.
Лок те спаси.
Ами останалите от хората ви? - Оцелелите избягаха в джунглата.
Останахме само тримата. - Защо ме доведе тук?
Защото заловиха приятелите ти.
И ние ще ги спасим.
От какво ще ги спасяваме? - Уидмор ги държи в клетка,
на километър от тук. - Защо...
Щях да го питам, но не мисля, че ще ми каже истината.
Едва ли намеренията му са добри. Ако тръгнем веднага,
можем да измъкнем хората ти, да се качим на самолета
и да се махнем от тук, преди Уидмор да се е усетил.
Не са мои хора. И ще остана на острова.
Все пак се надявам да си промениш решението, Джак.
Но приятелите ти искат да се махнат от тук и имайки предвид,
че избягаха от мен с моята лодка, ще трябва да ги убедиш,
че могат да ми се доверят. - А аз защо да ти вярвам?
Защото мога да те убия, Джак. Тук и сега.
Мога да убия и приятелите ти, а ти няма да можеш да ме спреш.
Обаче ти спасих живота. Сега искам да спася и тях.
Е, ще ми помогнеш ли?
Да ти напомня на нещо? Пак сме в тези клетки...
Само че последния път пистолетът беше насочен към мен.
Нямаше да ме убие, Джеймс.
Сещаш ли се за пещерата, в която са изписани имената ни?
И твоето име беше там, но беше задраскано.
Не си му нужна, Кейт.
Значи е при майка ти? - Да. Видял си нейни снимки?
Хората на Уидмор намериха фотоапарата ти на самолета.
Той ми показа снимките.
Дъщеря ни е много красива.
Пазя халката ти.
Какво стана?
Токът ли спря?
Някой спря тока. Пратете хора при генератора!
Мъртви сме.
Мисля, че ще стигна ключовете.
Побързай, че следващите сме ние. - Нямам намерение да чакам.
По дяволите!
Какво правиш тук?
С него съм. Хайде.
Колко остава до самолета? - Зад онзи хълм е.
Значи ще дойдеш с нас?
Ще ви заведа до самолета, но няма да тръгна с вас.
Съжалявам, Кейт. Не ми е писано да си тръгна.
Благодаря, че се върна, докторе. Оценявам го.
Спокойно. Саид е с нас. Той спря генераторите.
Колкото повече, толкова по-весело. - Да тръгваме. Лок ни чака.
Роднина ли сте на г-н Купър?
Не съм, но... - Защо го посещавате?
Д-р Шепърд? - Здрасти.
Какво правите тук? - Идвам при Антъни Купър.
Познавате ли го? И вие ли идвате при него?
За какво ви е Антъни? - Искам да го питам за инцидента,
при който е бил с г-н Лок.
Д-р Шепърд, просто си вървете.
Искам само да му помогна. - Знам, Джон ми каза за операцията.
Не я иска. - Но защо?
Моля ви, д-р Шепърд, не се бъркайте.
Спасихте живота на Джон. Това не е ли достатъчно?
Не е.
Здравей.
Това е Антъни Купър.
Той е бащата на Джон.
Хей, спри!
Спри веднага!
Добре, да видим какво му трябва на това бебче, за да полети.
Мамка му!
Вратът му е счупен. - Аз го счупих.
Уидмор знаеше, че ще убия тези хора. - За какво говориш?
Пазеха самолета само за заблуда. Ако Чарлз искаше да ме спре,
нямаше да махне малките си огради. - И какво, сега иска да ни пусне ли?
Иска да ни събере на едно място.
Някъде, откъдето няма да можем да избягаме.
Тогава ще ни убие.
И как ще ни убие? - С това.
Четири пакета C4.
Бяха свързани с електрическата система на самолета.
Ако го бяхме подкарали... Бум!
И сега? - Може да има още експлозиви вътре.
Не е безопасно. Ако ще се махаме, трябва да вземем подводницата.
Дойдохме си на думата. - Чакай. Той не трябва да тръгва.
Алпърт каза, че... - Майната му на Алпърт. Той не е тук.
Вече два пъти ни спасяваш. Май съм грешил за теб.
Благодаря, Джеймс.
При подводницата ще има сериозна охрана. Ще ни трябвате всички.
Ще ти помогна, но няма да дойда с теб.
Съгласен съм. Да тръгваме.
Съжалявам, че... - Всичко е наред, Клеър.
Разбирам защо отиде с тях.
Докторе, слушай. Щом искаш да останеш тук - твоя си работа.
Ще те помоля за една последна услуга. Не му вярвам на това нещо.
Ето какво трябва да направиш. Като стигнем дока, погрижи се
да не се качи на подводницата. - Как? Нали видя на какво е способен?
Само го вкарай във водата. Аз ще се погрижа за останалото.
Г-н Лок, буден ли сте?
Натисни копчето.
Г-н Лок, чувате ли ме? - Иска ми се да ми беше повярвал.
Извинете.
Г-це Литълтън? - Д-р Шепърд, вас търсех.
Адвокатката каза, че работите тук.
Може ли да поговорим? - Да, разбира се.
Не, благодаря. - Съжалявам, че трябваше да тръгна
онзи ден за четенето на завещанието. Имаше спешен случай.
Не се тревожете.
Знам, че и за двама ни е доста странно.
Дори не го познавах.
Адвокатката ми даде това. Каза, че ще има и още неща,
но баща ми искал задължително да го получа.
Знаете ли защо? Или какво трябва да значи?
Нямам представа. Но и за теб не знаех, та...
Би ли ми казал как е умрял баща ни?
Намерили са го в една уличка до някакъв бар в Сидни.
Напил се до смърт.
Прелетях да прибера тялото му, но самолетната компания го изгуби.
Преди няколко дни се прибрах от Сидни.
Кога? - Миналата сряда.
Полет 815 на Океаник? - Да.
Може ли да го погледна? - Разбира се, заповядай.
Съжалявам, ще ми се да знаех защо е искал да го получиш.
На мен също.
Радвам се, че се видяхме отново.
Благодаря, че се опита да помогнеш.
Къде си отседнала? - В един мотел, малко по-надолу.
Защо не останеш при мен?
При теб ли?
Та ние сме непознати. - Не, напротив.
Едно семейство сме.
Няма наемници на дока, но това не значи, че няма и в подводницата.
Направо влизаме, ясно? Лапидъс, Хюго, Джин, Сън - вие сте с мен.
Останалите - чакайте 30 секунди и тръгвайте след нас.
Вие двамата ще ни прикривате ли?
Дадено.
Добре. Да се прибираме у дома.
Къде е капитанът?
Горе ръцете!
Нищо лично.
Приготви се да подкараш това чудо. - Остави го този на мен.
Да тръгваме.
Няма ли да премислиш, Джак? - Не.
Който и да ти е казал, че трябва да останеш, не е знаел какво говори.
Джон Лок ми го каза.
Какво стана?
Кейт?
Клеър, да вървим!
Какво става там горе? Какво се случи?
Хората на Уидмор я простреляха.
Хърли, донеси ми аптечката.
Кой още е горе? - Клеър.
Клеър! - Джеймс!
Лапидъс, ако ме чуваш - потапяйте ни! - Размърдай се!
Хей, чакайте! - Клеър, спри.
Какво правите? - Тръгваме си. Затова дойдохме.
Всичко е наред. - Не!
Те ни изоставят. - Довери ми се.
Не искаш да си в подводницата.
Кейт.
Къде е Клеър? - Все още е горе.
Не можем да тръгнем без нея.
Ще се оправи ли? - Джак, не мога да намеря аптечката.
Джин, дай ми раницата. Може да ползвам някоя блуза за превръзка.
Успокой се, всичко ще се оправи.
Ето. Ще можеш ли да й помогнеш? - Мисля, че куршумът е преминал.
Какво има?
Пич, това пък откъде се взе?
От Лок.
Направихме точно каквото искаше.
Трябва да стигнем повърхността. - Какво, по дяволите?
Веднага!
Лапидъс, вдигайте ни!
Потапяме се. - Направи го!
Чу го, давай нагоре.
Това как попадна тук? - Лок го е сложил в раницата ми.
Защо? Нали искаше да идва с нас? - Именно, затова не го пуснах.
Това е искал. Знаеш ли как работи това нещо? Можем ли да го изключим?
Часовникът е свързан с батерията, а тя детонира експлозивите.
Кога ще сме горе, Франк? - След поне пет минути.
Нямаме толкова. Какво правим, Саид? - Тези жички са вързани към часовника.
Ако ги разкачим от батерията, технически погледнато,
бомбата ще се обезвреди. Но трябва да се извадят едновременно,
а не съм сигурен, че... - Отдръпни се.
Не! Чакай! - Какво правиш, Джак?
Нищо няма да се случи. - Какво?
Не дърпай жичките, всичко ще е наред.
Ако не го направя - ще гръмнем. - Не, няма. Лок не може да ни убие.
Какво? - Това искаше, затова е чакал.
Направи всичко, за да ни доведе тук. Събра всички ни на затворено място,
откъдето да не можем да излезем. - Не разбирам.
Лок каза, че не може да напусне острова без нас.
Мисля, че не може да напусне, ако всички ние не сме мъртви.
Каза, че може да ни убие, когато си поиска.
Ами, ако не го е направил, защото не му е позволено?
Ако иска да се избием? - Не ми пречи, докторе.
Защо е с таймер, ако ще ни гърми? - Не ми пука.
Нищо няма да се случи! - Решението не е твое.
Не може да ни убие! - Няма да стоя безучастно!
Джеймс...
Всичко ще е наред. Само трябва да ми се довериш.
Съжалявам, но не мога.
Слушай. На километър от лагера, от който дойдохме, има кладенец.
Дезмънд е вътре. Лок го иска мъртъв, значи ще ви е нужен.
Разбираш ли ме? - Защо ми казваш това?
Защото ще си ти, Джак.
Саид!
По дяволите!
Добре ли си? - Какво стана? Саид да не би да...
Помощ! - Сън!
Чакай!
Дръж се! Ще те освободя.
Сойер, имам нужда от помощ! - Джин!
Хърли? Трябва да изведеш Кейт от тук.
Ами другите? - Аз ще се погрижа за тях.
Трябва да отида при Саид. - Него го няма вече!
Вземи кислородната бутилка и плувайте към дупката,
която експлозията направи. Хърли, ще се справиш!
Добре. - Тръгвайте.
Докторе!
Бутайте. На три.
Едно, две, три.
Сойер? Джак!
Сойер!
Джин, тръгвай. - Не.
Спаси себе си. - Ще те измъкна от тук.
Върви, аз ще я освободя.
Не, ще успеем! - Тръгвай! Спаси Сойер.
Джин, вземи това. Ще го измъкна и без него.
Няма да можеш, Джак.
Тръгвай.
Джин.
Трябва да вървиш. - Не, ще те освободя.
Няма да успееш.
Моля те, тръгвай.
Няма да те изоставя.
Ще те измъкна от тук.
Моля те! Тръгвай!
Няма да те оставя. Никога няма да те оставя.
Обичам те, Сън.
И аз те обичам.
Някой ще ви вземе ли, г-н Лок? - Да, годеницата ми Хелън.
Сигурно е попаднала в задръстване.
Ще се оправя вече, свикнал съм.
Всичко най-хубаво, г-не! - Благодаря. Довиждане.
Г-н Лок, радвам се, че ви хванах.
Нямах време да ви кажа довиждане. - Ами, довиждане.
Отново ви благодаря, д-р Шепърд.
Отидох да видя баща ви.
Какво? - Когато отказахте операцията,
просто трябваше да разбера защо. Помислих, че ако разбера причината
да сте в инвалидна количка, може би... - Самолетна катастрофа.
От една седмица имах разрешително за пилот
и умолявах баща ми да бъде първият ми официален пътник.
Ужасно се страхуваше да лети.
Но го погледнах в очите и му казах, че може да ми се довери.
Едва се отлепихме от земята и все още не...
Не помня къде сгреших, но вината беше моя.
Обичам го повече от всичко, а той никога няма да ходи, да говори или...
Когато се запознахме на летището,
ми казахте, че баща ми го няма.
Болеше да го чуя, но знаех, че сте прав.
Баща ви също си е отишъл, г-н Лок. - Не, не е.
Напротив. Колкото и да се самонаказвате, няма да го върнете.
Станалото - станало.
Трябва да продължите напред.
Защо си мислите, че е толкова лесно?
Не е лесно. Самият аз не знам как да го направя.
Затова се надявах вие пръв да го сторите.
Довиждане, д-р Шепърд.
Мога да ти помогна, Джон.
Ще ми се да ми беше повярвал.
Джак.
Не можах да те намеря.
Добре ли е? - Удари си силно главата, но диша.
Ами Джин и Сън?
Потъна. - Кое? Подводницата ли?
Но те всички бяха вътре.
Умряха ли? - Не всички.
Чакай, къде отиваш? - Да завърша започнатото.
Превод и субтитри: Firefly & Movie_Girl