Досега в "Изгубени"...
Откъде се взе това? - От Лок.
Ако иска да се избием? - Няма да бездействам!
Довери ми се. - Съжалявам, но не мога.
Саид!
Върви! Аз ще я освободя! - Не, ще се справим.
Отивай! Спаси Сойер!
Няма да те оставя.
Обичам те, Сън. - И аз те обичам.
Ами Джин и Сън?
Добро утро. - Добро. Направих закуска.
Отварянето на кутия корнфлейкс не е същото като правене на закуска.
Ще дойдеш на концерта довечера, нали? - Разбира се.
Майка ти ще дойде ли? - Да.
Защо?
Няма да се държиш странно, нали? - Защо да го правя?
Просто недей. - Няма.
Добро утро. - Добро утро.
Искаш ли корнфлейкс? - Да, благодаря.
Как си? - Добре, като изключим,
че вечер рита като луд.
Джак Шепърд на телефона. - Здравейте, г-н Шепърд.
Обаждам се от авиокомпания Океаник, за да ви съобщя,
че намерихме изгубения ви багаж. - Намерили сте ковчега на баща ми?
Да, г-не. Ще пристигне в Лос Анджелис до края на деня.
Много добри новини, благодаря ви. - Няма защо.
Ужасно съжаляваме, че отне толкова време.
Приятен ден, г-не.
Само това намерих и ще боли малко.
Куршумът е преминал, но ако не те зашия, ще се инфектира.
Добре. - Съжалявам.
Имаха дъщеричка.
Казва се Джи Йон.
Джин не успя дори да я види.
Лок им го причини.
Трябва да го убием, Джак.
Знам.
И З Г У Б Е Н И Сезон 6, епизод 16
"За какво умряха"
Трябва да тръгваме. - Къде?
Преди да умре, Саид каза, че Дезмънд е в някакъв кладенец.
Ако Лок го иска мъртъв, ще ни е нужен.
Добре дошли отново, г-н Лок. Радвам се да ви видя.
Благодаря. И аз вас.
Да не си посмял! Той блъсна г-н Лок! Някой да се обади на полицията!
Видях те. Правя граждански арест. - Не ми пречи.
Няма да ти позволя пак да нараниш г-н Лок.
Не съм тук да го наранявам, а да му помогна да продължи напред.
Кой си ти?
Искаш да знаеш кой съм?
Сигурен ли си, че това е пряк път?
Дълго време живях в тези къщи, Майлс. Мисля, че знам как да стигна до тях.
Аз също, само че 30 години преди теб. Което беше допреди седмица.
Но хабер си нямам къде сме. - Значи е добре, че ме следваш.
Колко експлозива имаш, Бен? - Десет пъти повече, отколкото
ни е нужен, за да унищожим самолета и да не позволим да излети.
Доста време мина. Дали е още там? - Това е експлозив, Ричард.
Помислил съм къде да го скрия. - Нека позная - в буркана с бисквитки.
Не ставай смешен. В скривалището ми зад библиотеката е.
Какво има? - Нали знаете, че усещам разни неща,
когато съм близо до мъртъвци. - Ще споделиш ли, Майлс?
Не мисля, че... - Алекс е.
Дъщеря ти.
Погребах я, след като замина.
Благодаря ти, Ричард.
Какво е това? Тайна стая?
Беше ми казано, че от тук мога да призовавам чудовището.
Това беше преди да осъзная, че то призоваваше мен.
Добре, Ричард, идеята беше твоя.
Само ще осакатим самолета или ще го пратим по дяволите?
Ще го пратим по дяволите. - Значи взимаме всичкия експлозив.
Не мърдай! Да ти виждам ръцете!
Спокойно, всичко е наред.
Ти пък коя си? - Тя е с мен.
Здравей, Бенджамин. Може ли да вляза?
Какво правиш тук? - Остави оръжието, Бенджамин.
Върви при дока, извади оборудването от лодката и я потопи.
Никъде няма да ходи. Ако не ми отговориш, кълна се...
Застреляй ме и ще се простиш с последния си шанс за оцеляване.
Тръгвай, нищо няма да направи.
Какво правиш тук, Ричард? - Вземаме експлозиви, за да унищожим
самолета на другия остров. - Защо?
Не е твоя работа. - Самолетът е пълен с експлозиви,
откакто дойдох тук. Както винаги, съм три стъпки пред теб.
Как се върна тук, Чарлз? - Джейкъб ме покани.
Лъжеш. Никога не си го виждал. - Напротив.
Посети ме малко след като хората ти унищожиха товарния ми кораб.
Обясни ми грешките, които съм допуснал
и ми каза всичко, което трябва да знам за тази определена цел.
Каква цел?
Чарлз? - Да?
Лок идва. - Видя ли те?
Мисля, че не. Лодката ни още е там, нямах време да...
Бягай! Върни се тук възможно най-бързо.
Ако не искате да умрете, трябва да се скрием.
Може да щипе малко, г-н Лайнъс. - Всъщност, д-р Лайнъс.
Ще ви донеса лед.
Д-р Лайнъс?
Добре ли сте? Чух, че имало инцидент на паркинга.
Да, сбих се. - С кого?
Видях мъжа, който ви блъсна.
Беше се върнал. Приближих се до него и той просто ме нападна.
Тогава се случи най-странното нещо.
Мисля, че видях нещо, докато ме биеше.
Какво правите? - Обаждам се на полицията.
По-добре недейте. - Защо?
Мъжът ми каза, че не е искал да ви нарани,
а да ви накара да продължите напред.
Лос Анджелиска полиция. - И по някаква причина, му повярвах.
Знаете ли какво е имал предвид, г-н Лок?
Това значи ли нещо за вас?
Ало? Лос Анджелиска полиция.
Прощавайте.
Бих искал да говоря с някой детектив.
Закъде се контиш? Да не е умрял някой? - Благотворителният концерт в музея
на баща ми, за който ти говоря цяла седмица? Помниш ли?
Да, само за него мисля. - Все още можеш да дойдеш с мен.
Червенокосата, дето ме мрази, ще бъде ли там?
Шарлът ли? Да. - Ще пропусна тогава.
Детектив Форд, този тук иска да ви каже нещо.
Слушам.
Преди няколко дни един човек блъсна някого
пред у-ще Уошингтън Тъстин и избяга. А тази сутрин един от учителите
беше пребит от същия заподозрян.
Добре. И?
Аз съм заподозреният.
Благодаря, че ни спести неприятностите по преследването ти.
Пак заповядайте.
Добър ден.
Как сте?
Прекрасно.
Имаш ли представа къде е кладенеца?
Саид каза, че е близо до лагера ни. На около час път сме.
Ако Лок е искал Дезмънд мъртъв, защо просто не го е убил?
Кой знае? Може да е някое от правилата му.
Бомбата на подводницата...
Ти каза, че не може да ни убие.
И преди съм грешал.
Аз ги убих ги, нали?
Не.
Той ги уби.
Добре ли си? - Да.
Дай ми пепелта. - Какво? Кой си ти?
Дай ми пепелта, която взе от нещата на Илана, след като умря.
Знам, че е в джоба ти.
Защо? - Моя е.
За какво ти е? Хей!
Здравей, Хюго. - Пич!
Чаках да се появиш. Къде беше? - Няма значение, сега съм тук.
Да си виждал едно хлапе да бяга с останките ти?
Останките ми изгарят в огъня.
Изгорят ли - повече няма да ме видиш.
Какво? - Трябва да доведеш приятелите си.
Много сме близо до края, Хюго.
Чарлз, да вървим. - Няма време. Лайнъс има скривалище.
Какво чакаш? - Нямам желание да се крия.
Рано или късно ще ме намери. По-добре да приключвам вече.
Чудесни планове, но аз мисля да остана жив. Ако ти трябваме -
ще бягаме из джунглата. - Майлс, чакай.
Дай ми уоки-токитата. - Защо?
Защото те помолих.
Благодаря. Ето, в случай, че ми потрябваш.
Знаеш, че ще те убие. - Значи си вземаме сбогом.
Ще ми правиш ли компания отвън, докато чакам неизбежното?
Ще говоря с него, познавам го. Иска да се присъединя към него.
Ако го накарам да тръгне с мен, може би ще имате шанс.
Успех.
Точно теб търсех.
Е, намери ме. Искаш ли чаша лимонада?
Искам да убиеш няколко човека за мен, Бен.
Защо да го правя? - Напусна ли острова,
ще е изцяло твой.
Добре. - Хубаво.
Чия е лодката долу при дока?
Мисля, че е на Чарлз Уидмор. - А знаеш ли къде мога да го намеря?
Крие се в килера ми.
Господи! Д-р Лайнъс.
Здравей, Алекс. - Божичко! Какво се е случило?
Спречках се с избухлив човек. - Какво?
Защо някой ще иска да ви нарани? Вие сте ужасно добър човек.
Явно се е припознал. - Не бива да шофирате.
Майка ми ме чака ей тук, нека ви закараме.
Не, не искам да ти създавам неприятности.
Д-р Лайнъс, моля ви. С една ръка сте, приличате на Наполеон.
Олична забележка.
Мамо, може ли да закараме д-р Лайнъс до у тях?
Разбира се. Това е най-малкото, което можем да направим,
след всичко, което сторихте за дъщеря ми.
Аз съм Даниел. - Бенджамин Лайнъс.
Може ли да дойде вкъщи за вечеря? Днес готвим пилешко.
Не, няма нужда. - Настояваме.
Ще ви отвлечем, ако трябва. Моля, заповядайте.
Ще ми донесете ли чинията?
Д-р Лайнъс, благодаря ви.
Хубаво е да готвя за някой друг, освен за Алекс.
Може ли да попитам къде е баща й?
Почина, когато Алекс беше на две години.
Сигурно затова е така привързана към вас.
Моля?
Цялото внимание, което й обръщате, всичката ви помощ...
Вие сте й като баща.
Добре ли сте?
Да, сигурно е от лука.
Следващият път ще сложа по-малко.
След теб.
Чарлз и приятелката му са вътре.
Въоръжена е, но не мисля, че това е проблем за теб.
Почакай тук.
Не е нужно да виждаш това. - Но искам.
Съжалявам, Чарлз. - Каква приятна изненада.
Колко е хубаво да поговорим, без онези огради между нас.
А ти коя трябва да си? - Казвам се Зоуи, аз...
Не говори с него. Замълчи.
Защо го направи? - Каза й да не говори с мен,
а това я направи безполезна.
Чарлз, очевидно не те е страх да умреш.
Остава само един начин да те накарам да ми кажеш каквото искам.
Скоро всичко ще приключи. Ще получа каквото искам.
Най-накрая ще напусна острова и щом го направя, първата ми работа
ще е да убия дъщеря ти.
Пени. - И да говоря с теб - пак ще я убиеш.
Няма, давам ти думата си.
И трябва да ти се доверя ли? - Кажи ми защо се върна
и няма да нараня дъщеря ти.
Върнах Дезмънд Хюм тук,
заради изключителната му устойчивост на електромагнетизъм.
Той беше средство за в краен случай.
Как така за "в краен случай"? - Нищо повече няма да кажа пред него.
Прошепни ми тогава.
Не му се полага да спаси дъщеря си.
Бен, не спираш да ме изумяваш.
За щастие, вече ми беше казал каквото исках да знам,
така че нищо лошо не си направил. - Хубаво.
Не каза ли, че има и други хора за убиване?
Здравей, Кейт.
Джеймс.
Джак.
Стои до огъня, казва ви здрасти. - Чух го.
Виждаш ли го? - Да.
Кейт, Сойер, вие също ли го виждате?
Значи ти си написал имената ни? - Да.
Сън и Джин Куон, Саид Джара - и техните имена ли написа?
Да. - Затова ли са мъртви?
Много съжалявам.
Съжаляваш ли? - Кейт.
Не, искам да знам защо.
Искам да знам, че Сън, Джин и Саид не умряха напразно.
Седни тук и ще ти кажа защо умряха.
Ще ви кажа защо избрах тях и вас също.
И след това ще ви кажа всичко нужно, за да пазите острова,
защото изгасне ли огъня,
един от вас ще трябва да започне да го пази.
Имате ли минутка? - Г-н Лок! Да, заповядайте.
Това синът ви ли е?
Да, на миналия ден на благодарността.
Изглежда точно като вас. - Не му го казвайте.
Какво мога да направя за вас?
Д-р Шепърд, с вас бяхме на един и същ полет от Сидни.
Дадохте ми визитката си.
На другия ден я хвърлих, не се засягайте.
Няма проблем.
Няколко дни по-късно ме блъска кола
и от всички лекари в Лос Анджелис, попадам на вас.
След като ми спасихте живота, искахте да ме поправите,
а аз все още не искам.
Тогава...
мъжът, който ме блъсна, се появи отново в училището ми днес.
Преби учител на паркинга, но знаете ли какво му е казал?
Казал, че не е дошъл да ме нарани, а да ми помогне да продължа напред.
Вие ми казахте абсолютно същото последния път като се видяхме.
Извинете, казвате, че съм пратил този човек да ви блъсне?
Не, нищо такова. Просто, ако всичко...
Може би всичко това се случва поради някаква причина.
Може би трябва да ме поправите. - Г-н Лок, искам да го направя,
но мисля, че бъркате случайността със съдбата.
Както искате го наречете, но ето ме тук и аз...
Мисля, че съм готов да стана от тази количка.
Не знам откъде да започна.
Защо не започнеш с причината да ни доведеш тук?
Направих го, защото допуснах грешка.
Преди много време сгреших и заради това има много голяма вероятност
всички вие и всички, за които ви е грижа, да умрат.
Каква грешка?
Наричате го "чудовището".
Но аз съм отговорен за това, което се случи с него.
Аз го направих такъв и оттогава се опитва да ме убие.
Беше въпрос на време да разбере как и щом успее,
някой трябва да ме замести.
Затова доведох всички ви тук. - Кажи ми нещо, Джейкъб.
Защо трябва да съм наказван заради грешката ти?
Защо си мислеше, че можеш да се месиш в живота ми?
Бях си добре, докато не ме довлече. - Напротив.
Никой от вас не беше добре.
Не измъкнах никого от щастливия му живот. Всички имахте недостатъци.
Избрах ви, защото бяхте като мен.
Бяхте сами.
Всички търсехте нещо, което не можехте да намерите.
Избрах ви, защото имахте нужда от това място, както и то се нуждаеше от вас.
Защо задраска моето име? - Ти стана майка.
То е само линия тебешир в пещера. Работата е твоя, ако я искаш, Кейт
Каква точно е работата?
В центъра на острова има светлина.
Трябва да я пазите да не изгасне.
Приятелчето ти - чудовището, каза, че няма от какво да бъде пазена.
Трябва да я пазите от него.
Трябва да направите онова, което аз не успях.
Онова, което не можех да направя. - Искаш да го убием.
Възможно ли е? - Надявам се,
защото той със сигурност ще се опита да ви убие.
Как ще избереш?
Няма да избирам, Хюго.
Искам да имате едничкото, което никога не ми бе дадено - избор.
А ако никой не избере? - Значи това ще свърши много лошо.
Аз ще го направя.
Затова съм тук.
Трябва да го направя. - Това въпрос ли е, Джак?
Не.
Добре.
Значи е време.
А аз си мислех, че преди имаше мания за величие.
Джеймс. - Да, знам.
Радвам се само, че не съм аз.
Помниш ли бамбуковото поле, в което се събуди, като се озова тук?
Да. - Отвъд полето, през един хълм,
е сърцето на острова. Там е светлината.
Там се опитва да отиде той и то е мястото, което трябва да пазиш.
Отвъд бамбуковото поле? Там няма нищо.
Има, Джак.
И сега ще можеш да отидеш там.
Имаш ли чаша? - Да.
Изпий това.
Колко дълго ще трябва да върша тази работа?
Колкото можеш.
Сега си като мен.
Тук са Джара и Хюм, а дамата в съседната килия е Остин.
Беше ни приятно, но ви транспортираме в окръжното.
Всичко най-хубаво и Господ да е с вас.
Все още можеш да ме пуснеш. - Защо да го правя?
Защото ти казах, че съм невинна и ти ми повярва.
Няма значение. Не мога да те пусна, ченге съм.
Не ми приличаш на ченге.
Радвам се, че се запознахме.
Май е време да тръгваме. - Какво?
Мисля, че е време да тръгваме. Готови ли сте да се махнете от тук?
Извинявай, ти кой си? - Един луд, който сам се е предал.
Какво си направил? - Прегазих един в инвалидна количка.
Нали ти казах? - Добре, луд съм.
Искате ли да се махнете или не?
Просто ще кажеш на шофьора да спре? - Той знае къде да спре.
Но когато това стане, ще трябва да ми се доверите.
Да ти се доверим? - Точно така.
След като ви освободя, ще ви помоля да направите нещо
и трябва да ми обещаете, че ще го направите.
Какво ще кажете? - Разбира се, обещавам.
Ами ти? - Да, добре.
Добре тогава.
Кой от вас е Хюм? - Аз.
Къде е приятелят ти с парите? Иначе ще трябва да кажа, че съм ви гръмнала
при опит за бягство. - Не се тревожи, ще дойде.
Ето го и него.
Съжалявам, че закъснях, пич. - Не се притеснявай.
Не ми каза, че Ана Лусия ще е тук. - Познавам ли те, пухчо?
Не, не сме се запознавали.
Както и да е, ето ти парите. 125 хиляди, нали?
Точно така.
Радвам се, че не ви познавам.
Няма ли да дойде с нас? - Не, още не е готова.
Докарах Камаро-то ми. Ключовете са под постелката. Останалото - в багажника.
Добре. Знаеш къде да ги закараш, нали? - Да.
Добре, да тръгваме. Ти си с него, а ти идваш с мен.
Как така с теб?
Ние отиваме на концерт.
Да вървим.
Може ли да те питам нещо? - Давай.
Щом можеш да се превръщаш в дим, когато пожелаеш,
защо си правиш труда да вървиш пеша?
Обичам да усещам краката си върху земята. Напомня ми, че бях човек.
Пристигнахме.
Жаден ли си?
В този кладенец хвърлих Дезмънд Хюм. - Какво има?
Пратих Саид да го убие. Очевидно, не го е направил.
Явно някой му е помогнал да излезе.
Не, Бен, някой е помогнал на мен.
Какво ти каза Уидмор?
Каза, че Дезмънд е сигурно средство. Последната мярка на Джейкъб,
ако, не дай си Боже, успея да убия всичките му обични кандидати.
Последният му опит да ми попречеи да напусна това място.
Тогава защо се радваш, че е още жив?
Защото ще го намеря и той ще ми помогне
да направя едничкото, което не мога да сторя сам.
Ще унищожа острова.
Превод: Movie_Girl & Firefly http://subs.sab.bz