Досега в "Изгубени"...
Помниш ли бамбуковото поле, в което се събуди, като се озова тук?
Отвъд полето, през един хълм, е сърцето на острова.
Там е светлината. Там се опитва да отиде той и то е мястото,
което трябва да пазиш. - Докога трябва да върша тази работа?
Докогато можеш. Изпий това.
Сега си като мен.
В този кладенец хвърлих Дезмънд Хюм. - Изглежда някой му е помогнал.
Не, Бен, някой е помогнал на мен. Ще намеря Дезмънд
и ще унищожа острова.
Преди няколко дни един човек блъсна някого
пред у-ще Уошингтън Тъстин и избяга. Аз съм заподозреният.
Добър ден. Как сте? - Чудесно.
Време е да тръгваме.
Ти си с него, а ти - с мен. Отиваме на концерт.
Да потегляме.
Искаш ли някой да подпише пратката? - Тук ли работиш?
Да, братко. - Свещеник ли си или нещо такова?
Нещо такова.
Би ли го закарал отзад? - Да, няма проблем.
Кой е умрял?
Мъж на име Крисчън Шепърд.
Крисчън Шепърд? Сериозно ли?
Да, сериозно.
Приятел ли ти беше?
Не точно. - Я чакай малко.
Измъкна ме от затвора и ме накара да облека тази рокля,
за да отидем на някакъв концерт, а дори не ми казваш защо сме тук.
Никой не може да ти каже защо си тук, Кейт.
Аз определено не мога. - Ти ме доведе тук.
Не говоря за църквата.
Имам предвид тук.
Кой си ти?
Какво искаш? - Казвам се Дезмънд Хюм.
И въпреки, че не го осъзнаваш, съм твой приятел.
А що се отнася до какво искам...
Искам да си тръгна.
Къде ще ходиш?
Нека ти покажа.
Добре ли си?
Да. Ти?
Ако трябва да съм честен, чудя се какво, по дяволите, се случи току-що.
Значи ставаме двама.
Сега ти си новия Джейкъб, така ли?
Чувстваш ли се по-различно? - Не.
Е, д-ре, защо не слезеш от небесата и не ни кажеш какво искат боговете?
Джейкъб каза да отидем до бамбуковата гора, зад стария ни лагер.
В краят й съм щял да открия мястото, което трябва да пазим.
Какво е това място? - Нарече го "сърцето на острова".
Каза само, че е някаква светлина.
И онзи Лок-пушек иска да я изгаси? - Да, нещо такова.
Какво ще стане, ако успее? - Свършено е с нас.
Щом иска да я изгаси, защо не го е сторил досега?
Няма всичко необходимо.
Предполагам, това ще да е Дезмънд. Към него се бяхме запътили,
преди да встъпиш в длъжност. Саид каза, че Лок го метнал в кладенец.
Джейкъб не спомена нищо за Дезмънд. - Не те е просветил за нищо.
Прав е. По-лош е и от Йода. - Тръгвайте към сърцето на острова,
а аз ще изкарам магическия леприкон от кладенеца.
Ако оставим следа, ще ни настигнеш ли? - Естествено.
Тогава се пази.
Бих те поканил, но така ще се лиша от удоволствието да ти откажа да идваш.
Ще трябва да устоя на желанието да те последвам.
Имам лошо предчувствие.
И З Г У Б Е Н И Сезон 6, епизод 17-18
"Краят"
Не знам защо ме измъкна от затвора, какво искаш или кой си, но разбираш,
че не мога да отговарям за... - Да, както кажеш, пич.
Нищо не ти е познато, а?
Аз, ти, упойващ пистолет? - Ти си луд.
Добре, луд съм. Чакай ме тук. - А ако не го направя?
Твоя воля.
Но, ако останеш с мен,
ще се радваш, че си го сторил.
Идвам, де.
Има табелка "не безпокой".
Кой си ти и защо се хилиш като идиот?
Имаш концерт тази вечер. Тук съм, за да те закарам до там.
Другата марионетка на Уидмор не ме ли разбра?
Не ми пука за скапания концерт. - Чарли...
Ако ти кажа, че да свириш на този концерт,
е най-важното нещо, което някога ще направиш?
Би ли дошъл?
Разкарай се.
Добре, приятел. Ще прощаваш за това.
Какво беше това?
Това беше Чарли.
Защо прие работата, Джак? - Така ми беше писано.
Защото някакъв непознат написал имената ни на стена?
Приех я, защото островът е последното, което ми остана.
Единственото, което не успях да разруша.
Нищо не си разрушил.
Няма нищо необратимо.
Щеше да бъде супер, ако нямаше да мрем.
Така и така гледаш, защо не се присъединиш?
Какво правиш тук, Джеймс?
Чух, че Дезмънд паднал в кладенеца, дойдох да му помогна.
Явно някой ни е преварил. Да не повярваш!
Знаеш ли аз защо съм тук?
Мисля, че Дезмънд ти е нужен, за да разрушиш острова.
Абсолютно точно. - И тогава какво, Димчо?
Ще потънеш с кораба? Самоубийството не е в твой стил.
Аз няма да умирам, но ти и кандидатчетата на Джейкъб - да.
Вече не сме кандидати.
До скоро.
Няма ли да тръгнеш след него? - Няма нужда.
Като каза, че ще унищожиш острова, мислех, че говориш образно казано.
Защото казах, че ти ще отговаряш за него, след като замина?
Съжалявам, ако съм пропуснал частта, в която островът
е на дъното на океана. Добре си дошъл на лодката ми.
Щом Дезмънд свърши онова, което трябва,
ще отплувам от това забравено от Бога място и ще гледам как потъва.
Струва ми се, че тук е имало куче.
Добро утро.
Добро утро. Добре ли спа? - Да.
Лагерът ви е много по-удобен отколкото дъното на кладенец.
Ще го приема като комплимент. - Ще му надуваш главата
или ще му дадеш нещо за закуска? - Ще проверя дали се е хванала риба.
Хайде, Винсънт, да вървим.
Роуз, откога живеете тук?
Построихме го през `75-та, живяхме няколко години
и след това небето пак светна.
Един Господ знае коя година сме сега.
Дезмънд, не искам да съм груба,
но ще те помоля да си тръгнеш, след като се нахраниш.
Нарушихме правилото си, заради теб. - Какво правило?
Не се намесваме.
Каквото и да те е вкарало в кладенеца -
с Бернард не искаме да се занимаваме с подобни неща.
Добре тогава.
Изглежда си хванал нещо. - Съжалявам.
Здравей, Роуз.
Ще го кажа простичко - идваш с мен или ги убивам пред очите ти.
Не е нужно да ходиш никъде с него.
Ще боли.
Искам думата ти, че няма да ги нараниш.
Никога.
Дадено.
Тогава ще направя каквото искаш. - Точно така, Дезмънд.
Ще го направиш.
Имаш ли представа къде те водя? - Не.
Но предполагам, че е на място с много силна светлина.
Защо мислиш така?
Предчувствие.
Какво беше това? - Кое?
Лайнъс, чуваш ли ме? Обади се!
Намерих Алпърт.
Лайнъс? По дяволите!
Добре ли си? - Какво стана?
Стори ти се добра идея да говориш с черния дим.
Той ти отговори, като те запрати в джунглата.
Лок... Тук ли е още? - Не.
Опитвам се да се свържа с Лайнъс по уоки токи-то, но не отговаря.
Да потърсим помощ. - Помощ ли? Откъде?
Експлозивите в теб ли са? - Да, защо?
Трябва да отидем на онзи остров и да довършим започнатото.
Трябва да взривим самолета.
Детектив Форд слуша. - Джим, аз съм. Май видях онзи Джара.
В окръжното ли си? - Не, на благотворителния концерт
на баща ми в музея. - Не може да е Джара. Преди час
го качих в буса към окръжното. - Така ли?
Звъннах и казаха, че не се е появил. Помогни ми, Джим.
Джара гръмна хладнокръвно четирима. Само един свидетел оцеля, нали?
Онази корейка. Увери се, че е добре. - Да, Сън Пайк, с огнестрелна рана.
Още е в болницата. Наслади се на концерта. Ще я пазя.
Как се чувстваш? - Малко ме боли.
Така е, когато си бременна.
Една лекарка ще дойде да види бебето.
Ако всичко е наред, казаха, че скоро ще можем да си отидем.
Да се приберем?
И да продължим да бягаме от баща ми?
Прекъсвам ли ви?
Здравейте. Г-жо Пайк, аз съм Джулиет Карлсън.
Ще проверя дали всичко е наред с бебето ви.
Вие трябва да сте бащата.
Извинете. Не говорите английски. Ще гледам да не говоря много.
Повдигнете леко нощницата си.
Малко е студено.
Добре, да видим.
Добре ли сте? - Добре ли си?
Аз... спомням си.
Какво си спомняш?
Ето го.
Това е бебето ви.
Видя ли?
Виждате ли малкото туптене ето тук?
Това е сърдечният му ритъм. Идеален е.
Имам резултатите от амниоцентезата. Всичко е наред.
Искате ли да знаете пола на бебето?
Момиче е. - Да.
Казва се Джи Йон. - Прекрасно име.
И за протокола - много добре говорите английски.
Поздравления.
Спокойно, Голяма стъпка, аз съм. Намерих Лок.
Кучият му син каза, че ще унищожи острова. Излезе прав, д-ре.
Хубавата новина е, че Дезмънд е излязъл от кладенеца.
Та, ако го намерим, преди Димчо... - Няма значение дали ще го намерим.
Всички отиваме на едно и също място.
И тогава какво? - Всичко свършва.
Здравейте, г-н Лок. - Д-р Шепърд.
Тъй като ще ми отваряте гърба, може да ми викате Джон.
Добре, Джон.
Исках да ти кажа здрасти, преди да започнем с упойката.
Притесняваш ли се?
Сигурен ли си, че ще стане? - Да.
Убеден съм. - Наистина ли?
Винаги има и шанс да те убия,
но се опитвам да те накарам да се чувстваш добре.
Добре, да го направим.
Добре, ще се видим от другата страна. - Д-ре, като се видяхме на летището,
при изгубени вещи, споменахте, че са изгубили баща ви. Намериха ли го?
Тази сутрин ми звъннаха. Намерили са ковчега.
Браво. - Може вече да е тук.
Надявам се ви донесе малко покой.
Ако успея да ви оправя - ще получа всичкия покой, от който се нуждая.
Голяма буря се задава. - Добре дошъл в клуба.
Какво? - Може ли?
Вече си имаш бял косъм.
Защо се усмихваш? - Току-що осъзнах, че искам да живея.
Тъкмо навреме.
Какво беше това?
Помощ!
Хей! - Майлс, напред!
Дай му малко вода.
Какво правите тук? - Ще взривим самолета на остров Хидра.
Че защо? - Черният дим иска да се махне
от острова, а трябва да го спрем.
Ако ние се махнем, няма да си има самолетче.
И как ще го направим?
Ако не си забелязал - аз съм пилот.
Това ще е интересно. - Кейт!
Кейт! - Ти ги уби!
Достатъчно! - Спести си патроните.
Значи си ти. - Да.
Предвид това какъв е Джейкъб, очаквах да съм по-изненадан.
Ти си очевидния избор, не мислиш ли? - Не ме е избрал, сам пожелах.
Предполагам си тук, за да ме спреш? - Не мога да те спра.
Всъщност, искам да дойда с теб. - Съжалявам, Джак.
Май не си разбрал какво ще правя. - Напротив.
Запътил си се към бамбуковата гора, към мястото, което се заклех да пазя.
И си мислиш, че ще унищожиш острова. - "Мисля" ли си?
Да, защото няма да стане това.
А какво ще стане, Джак?
Ще те убия.
Как мислиш да го направиш?
Изненада е.
Добре. Да вървим.
Докторе.
Докторе. Не знаех, че си на работа днес.
Тъкмо приключих. Взе ли билетите за концерта?
Да, ето ги.
Тате, сети ли се за билетите? - Току-що ги дадох на майка ти.
Кой ще вземе твоите? - Ако няма друг - вземи леля си Клеър.
Ще й хареса да излезе навън. - Да, няма проблем.
Ще ми е интересно да се запозная с мистериозната сестра,
за която не си споменавал, докато бяхме женени.
Ще я харесаш. Много е бременна.
Успех с операцията, д-ре. - Благодаря.
Избра ли си вратовръзка? - Да.
Извинете.
Здравейте. Аз съм дет. Форд, от полицията на Л.А.
Търся стаята на една пациентка - Сън Пайк.
Нещо да споделиш, д-ре?
Какво? - Каза, че ще убиеш Лок.
Каква ти е изненадата? - Дезмънд.
Как ще стане тая работа? - Още не знам.
Не вярвам, че Джейкъб го е върнал, та Лок да го накара да унищожи острова.
Дезмънд е стръв ли? - Не. Мисля, че е оръжие.
Доста сложен план.
Джак, Дезмънд, оттук нататък трябва да сме само ние тримата.
Джак.
Вярвам в теб, друже.
Силна буря идва.
Пристигнахме.
Това няма значение, нали знаеш? - Моля?
Той унищожава острова, ти - него.
Не е важно.
Ще ме спуснеш в онази светлина и ще отида на друго място.
Място, на което можем да бъдем с онези, които обичаме
и никога да не ни се наложи да мислим за този остров.
Знаеш ли кое е най-хубавото, Джак?
Кое? - И ти си на това място.
Седяхме един до друг на полета на Океаник 815.
Той не се разби. Говорихме си.
Изглеждаше щастлив.
Може би ще намеря начин да върна и теб там.
Дезмънд, пробвах веднъж.
Няма кратки пътища, няма втори шансове. Станалото - станало.
Повярвай ми, знам го. Всичко това има значение.
Ще започваме ли?
Какво правим тук? - Не ми е разрешено да ти казвам.
Как така? - Има правила, пич.
Чии правила? - Не се тревожи, довери ми се.
Аз ти вярвам. - С какво съм заслужил доверието ти?
Мисля, че си добър човек, Саид.
Знам, че много хора са ти казали, че не си.
Сигурно си го чувал толкова често, че си им повярвал.
Не можеш да позволяваш да ти казват какъв си.
Трябва сам да решиш.
Съжалявам.
Очевидно не знаеш нищо за мен.
Знам много неща за теб.
Голям бой.
Остави брат ми на мира!
Всичко е наред.
Саид. - Шанън.
Току-що ме биха, човече. Благодаря, че отдели от времето си.
Няма проблем, колкото е нужно. - Никак не беше лесно
да я доведа от Австралия. - Да, но знаеш ли? Струваше си.
Да ги извикам ли?
Не, дай им минутка.
Лайнъс, там ли си?
Какво е това? - Майлс, къде сте?
На остров Хидра. Отиваме към самолета. - Майлс, не го взривявайте.
Няма. С него ще се махнем от тук. Само елате по-бързо.
Какво, по дяволите...?
Клеър.
Майлс, Кейт е. "Клеър" ли каза? Добре ли е тя?
Свали пушката.
Не се приближавайте! - Майлс?
Майлс, какво стана? Там ли си?
Изпратил ви е да ме убиете, нали? - Не, не сме с Лок.
Защо да ти вярвам? - Защото имаме възможност
да избягаме от него. Можем да бъдем свободни и да не поглеждаме назад.
Можем да си идем у дома.
Ще дойдеш ли с нас, Клеър?
Не.
Ще го свалим бавно и внимателно.
Знаеш ли какво да правиш долу? - Да.
Ще търся къде светлината е най-ярка.
Гледай да не загинеш.
Това напомня ли ти на нещо, Джак? - На какво?
Дезмънд... слиза в дупка под земята.
Ако имаше бутон, можеше да се караме дали да го натискаме или не.
Също като едно време. - Ти не си Джон Лок.
Оскверняваш паметта му, като носиш неговия лик, но не си като него.
Оказва се, че е бил прав за почти всичко.
Иска ми се да му го бях казал, докато беше жив.
За нищо не е бил прав, Джак.
И ще го разбереш, когато островът потъне, а и вие с него.
Значи ще трябва да видим кой от двама ни е прав.
От болницата е. - Върви, сигурно е важно.
Съжалявам. Ще се върна възможно най-бързо.
Знам, отивай. - Надявам се да се опознаем по-добре.
Да, разбира се.
Явно останахме само двамата, хлапе.
Събуди се. Хайде.
Какво правиш? - Следвам инструкциите.
Ти си от групата, нали? - Откъде знаеш?
Бас китарист. Събуди ме за концерта.
Един дебелак ме упои.
Добре съм.
Извинете.
Знаете ли къде е групата?
Моля? - Мисля, че е от групата.
Да, разбира се.
Той е бас китариста на Driveshaft. Ще изпълнявам с тях тази вечер.
Свиря на пиано.
Казвам се Даниел Уидмор. - Аз съм Шарлот.
Приятно ми е да се запознаем. - На мен също.
Води ме.
Извинете, това маса 23 ли е? - Точно тя е.
Клеър?
Познавате ли се?
Добър вечер, дами и господа. Моля за внимание.
Добре дошли на този специален благотворителен концерт
за Историческия музей.
Аз съм д-р Пиер Чанг.
Благодаря ви.
Очаква ни много специална вечер. Да започваме.
С удоволствие ви представям г-н Даниел Уидмор и Driveshaft.
Добре ли си? - Да.
Отивам до тоалетната. Ей сега се връщам.
Не! Не!
Изглежда, че ти сгреши.
Сбогом, Джак.
Изглежда, че и ти сгреши.
Ехо?
Знаете ли къде е тоалетната?
Ще извикате ли лекар?
Светът е малък. - Да, но какво правиш тук?
Ела да седнеш. - Мисля, че започва.
Не бях ли ясна, че трябва да спреш това?
Напълно. Избрах да ви игнорирам.
И какво следва като си спомнят? - Ще си тръгнем.
Ще вземеш ли сина ми?
Не, не с мен.
Дишай.
Извикаха лекар. - Ще родя сега.
Легни удобно. Искам да се отпуснеш и да дишаш.
Кой си ти? - От групата съм.
Ще донесеш ли вода и кърпи?
Вода и кърпи? - Да.
Клеър, време е да напъваш.
Не, не съм готова. Страх ме е.
И мен ме е страх.
Но трябва да напъваш, защото не може да стане без теб.
Едно, две, три, напъвай!
Добре. Хайде пак. Справяш се добре.
Едно, две, три, напъвай!
Добре, давай още един път.
Арън.
Донесох одеяло.
Благодаря. - Просто одеяло.
Дай й го.
Не открих вода.
Чарли.
Клеър? - Да.
Клеър.
Здравей, Арън.
Разбираш ли?
И сега какво?
Хюго, дръпни се!
Дезмънд!
Ще те измъкнем.
Много е тежко. Не можем да го вдигнем.
Трябва да опитаме. - Едно, две, три!
Какво става? - Ще ти кажа какво! Лок беше прав!
Островът потъва! - Лайнъс, обади се.
Лайнъс, обади се. Хайде!
Майлс, ти ли си? - Да, какво става?
С Клеър ли си? - Тук е, но не иска да дойде с нас.
Къде ще ходите? - Лапидъс оправя самолета.
Ще излитаме.
Кога ще полети това чудо? - Трябва да проверя електрониката
и хидравликата. Още 5-6 часа. - Имаш един!
Идвайте тук! Тръгваме след час!
Кучи син! Как да стигнем до там?!
Аз знам как.
Лок има лодка!
Лок!
Искам да знаеш, че си умрял за нищо, Джак.
Запазих ти патрон!
Закъсня.
Добра работа, д-р Шепърд.
Какво ви има на врата?
По дяволите.
Стабилен е. Ще си взема душ и ще се опитам да хвана Дейвид,
преди края на концерта. Обади се, ако ти трябвам.
Д-р Шепърд, той се събужда.
Видях, че му сложиха пълна упойка.
Добре. Аз ще го поема.
Г-н Лок, чувате ли ме?
Джон, буден ли си?
Преживя тежка операция. Отпусни се и не се движи.
Стана. - Добре мина. Но ще разберем дали
има резултат от операцията чак... - Не, д-р Шепърд. Получи се.
Усещам краката си.
Джон, малко вероятно е това да стане толкова скоро.
Да изчакаме...
Видя ли това? - Кое?
Не помниш ли?
Г-н Лок, просто се отпуснете. Трябва да...
Трябва да вървим. - Не, Джон.
Ще дойдеш ли с мен? - Никъде няма да ходим.
Преживя гръбначна операция, а аз отивам при сина си.
Ти нямаш син.
Моля? - Ти нямаш син, Джак.
Докторе?
Джейн, дай на г-н Лок нещо да го отпусне. Аз трябва да вървя.
Джак!
Надявам се някой да направи за теб същото, което ти направи за мен.
Боже!
Джак. - Добре съм.
Намери ми конец и ще броя до пет.
Боже! - Какво стана?
Лок е мъртъв. Всичко свърши.
На мен не ми изглежда да е свършило.
Извинете, г-жо Пек? - Да?
Здравейте.
Аз съм детектив Форд от полицията. Чух, че сте простреляна,
но не очаквах да ви изпишат толкова скоро.
Здрасти. - Здравейте, детектив.
Дойдох да питам дали сте виждали този човек.
Избяга от затвора и мислим, че ще ви потърси. Ще ви назнача охрана.
Не е нужно.
С цялото ми уважение, но това ми е работата.
Трябва да ви пазя. - В безопасност съм.
Ще се видим там.
Къде?
Не е красиво, но ще свърши работа. Трябва да рестартирам електрониката.
Нещо не е наред с хидравликата на предния колесник.
Някой от вас разбира ли от такива работи?
Няколко лета обновявах апартаменти. - Вземи това, това и това.
Провери всичко ли е наред долу. Отивай!
Лапидъс? - Какво?
Как върви при вас? - Не ме занимавай!
Май напредват.
Трябва да тръгваме. - Не разбирам.
Лок е мъртъв. Защо това продължава?
Защото трябва да включа това, което Дезмънд е изключил.
Но ако не успея, трябва да се качите на самолета.
Можеш да дойдеш с нас, Джак. Не си длъжен да го правиш.
Длъжен съм. - Не си.
Остави островът да потъне, Джак. - Не мога, Кейт.
Ще стигнете ли навреме? - Да.
Успех, Джеймс. - Благодаря за всичко, докторе.
Джеймс!
Ако островът потъва, аз потъвам с него.
Хюго, тръгвай.
Няма начин. Идвам с теб, пич.
Добре.
Кейт, трябва да тръгваш.
Качи Клеър на самолета.
Кажи ми, че пак ще те видя.
Обичам те.
И аз те обичам.
Можеш ли да го оправиш? - В много неща не вярвам,
но вярвам в тиксото. Мисля, че е добре.
Да изчезваме.
Ало, Сойер и Кейт сме. - Да?
Отиваме към лодката и тръгваме към вас. Не излитайте без нас!
Излитаме, докато все още има от какво. Ако ще идвате, размърдайте се!
Лапидъс!
А сега?
Скачаме.
Ще се видим на лодката.
Знаеш ли откъде мога да взема нещо за хапване?
Столът е затворен, но в дъното има автомат за десерти.
Благодаря, докторе. - За нищо.
Я, стига!
Не е за вярване!
Мога ли да ви помогна?
Не, аз съм полицай.
Може би трябва да прочетете правата на машината.
Много смешно. - Да ви издам ли една тайна?
Ако я изключите и включите, ще ви пусне шоколада.
Така ли? - Да, и технически е законно.
Ще пробвам.
Получи се.
Усети ли това?
Трябва да пием по кафе някой път. - С удоволствие, но машината
ми глътна долара, а нямам друг.
Можем да си разделим сметката.
Джулиет?
Джулиет, аз съм.
Аз съм, скъпа.
Държа те.
Целуни ме, Джеймс. - Дадено, блонди.
Свърши. - Моля?
Концертът свърши.
Търсите ли някого?
Да, сина си. Трябваше да го доведа, но имах работа и...
Извинете, но откъде ви познавам?
Откраднах химикалката ви. - Моля?
Океаник 815 от Сидни.
Налетях на вас, докато излизахте от тоалетната и ви взех химикалката.
И ви познавам от там? - Не, не от там.
Толкова ми липсваше.
Добре ли си? - Какво става с мен?
Коя си ти? Аз не... - Знам, че не разбираш, Джак.
Но ако дойдеш с мен, ще разбереш.
Ето го.
Как ще слезем долу? - Отивам сам.
Не можеш. Щом Дезмънд не успя, как ще оживееш ти?
Не.
Няма да позволя да умреш. - Хърли, аз вече съм мъртъв.
Каза, че ще пазиш острова! - И това правя.
Самоубиваш се! - Не, така трябва да стане.
Това е съдбата ми. - Не трябва да умираш!
Островът се нуждае от теб! - Хърли.
Нуждае се от теб. - Какво?
Трябва да си ти, Хюго.
Не мога.
Отредено е на теб. - Само за да направя това.
Ако някой трябва да се грижи за острова и да го пази, това си ти.
Хърли, вярвам в теб.
Добре, приемам. Но само временно.
Щом върнеш светлината, ще те издърпам и отново поемаш ти.
Става.
Имаш ли чаша или шише? - Аз имам.
Ще стане ли? - Идеално.
Изпий това.
Това ли е всичко?
Сега си като мен.
Два пъти за щастие.
Дано стане, че батерията няма да стигне за трети опит.
Това добре ли е? - Музика за ушите ми.
Леко.
Пич!
Дезмънд!
Чуваш ли ме?
Светлината. Изгасих я. Не се получи.
Мислех, че ще се озова другаде. - Държа те, хайде.
Още съм тук. Ти беше прав, Джак.
За всичко си има първи път.
Трябва да го върна обратно. Беше като тапа.
Извадил си камъка от дупката? - Дори да го върнеш обратно,
то ще те убие. Трябва да съм аз. - Дезмънд, ти направи достатъчно.
Върви си у дома и бъди със семейството си.
Ами ти, Джак?
Ще се видим в някой друг живот, братко.
Клеър?
Това не е на добре.
Майлс, гледай през вратата! Ти ще си ми очите.
Ричард, предавай ми думите му.
Клеър!
Добре ли си?
Трябва да тръгваме, хайде!
Клеър, моля те. - Не мога! Погледни ме!
Островът ме подлуди. Не искам Арън да ме вижда такава.
Вече дори не знам как да бъда майка. - Никой не знае.
Поне в началото. Но ти не си сама.
Нека ти помогна.
Хайде, да вървим.
Чисто ли е? - Майлс, чисто ли е?
Така ми изглежда. - Каза, че всичко е наред.
Стискай палци да е така, защото ще я поразвъртя. Дръжте се!
Сойер, кажи му да спре. Кажи му, че идваме!
Лапидъс, чакай!
Излитаме!
Хайде!
Какво, по дяволите?
Момчета, имаме закъснели гости. Отворете вратата.
Хайде!
Нямаме време!
Винаги чакаш до последно, Джим. - И аз се радвам да те видя.
Качиха се! - Дръжте се здраво!
Ето, Франк.
Хайде.
Амин.
Успя. Светлината се върна. - Дърпай, пич.
Дръж се, Джак!
Хванах го!
Дезмънд? Не!
Джак!
Благодаря.
Здравей, Бенджамин.
Здрасти, Джон.
Всички ли са вътре? - Повечето, да.
Съжалявам, за това, което ти сторих, Джон.
Бях егоист и ти завиждах. Исках всичко, което ти имаше.
И какво имах аз? - Беше специален, Джон.
А аз - не.
Ако ще ти е утеха, Бен, прощавам ти.
Благодаря, Джон. Утеха ми е.
Не мога да изразя колко много значи за мен.
Какво ще правиш сега? - Имам да свършва някои неща.
Ще поостана за известно време.
Мисля, че количката вече не ти е нужна.
Сбогом, Бен.
Мисля, че Дезмънд ще се оправи.
Джак е мъртъв.
Нали?
Той свърши работата си, Хюго. - Сега е мой ред.
Какво трябва да правя?
Това, което правиш най-добре. Да се грижиш за хората.
Започни, като помогнеш на Дезмънд да си отиде вкъщи.
Но как? Никой не може да си тръгне от тук.
Това го каза Джейкъб. Може би има друг начин.
По-добър начин.
Ще ми помогнеш ли? - Моля?
Ще ми трябва някой с опит. Поне за известно време.
Ще ми помогнеш ли, Бен?
За мен ще е чест.
Супер.
Здрасти, пич. - Здравей, Хюго.
Всички сме вътре. - Аз няма да влизам.
Беше много добър номер две.
А ти беше страхотен номер едно.
Благодаря, пич. До скоро.
Знаеш ли къде сме?
Тук щеше да е погребението на баща ми.
Той почина в Австралия.
Съжалявам.
Защо ме доведе тук?
Защото тук щеше да е погребението на баща ти.
Можеш да влезеш от задния вход. - Чакай, къде отиваш?
Вътре. Ще те чакам там.
Щом си готов.
Готов за какво?
Да си тръгнем.
Здравей, сине.
Татко?
Здравей, Джак.
Не разбирам. Ти умря.
Да, така е.
Тогава как си тук?
Ти как си тук?
И аз умрях.
Всичко е наред, синко.
Обичам те, татко. - И аз те обичам.
Истински ли си?
Много се надявам.
И аз и ти сме истински.
Всичко, което ти се е случило, е истинско.
Хората в църквата също са истински.
И всички са мъртви?
Всеки умира рано или късно.
Някои преди теб, а други - много след това.
Но защо всички са тук сега?
Тук няма "сега".
Къде сме, татко?
Това е място, на което да се откриете.
Най-важната част от живота ти е тази, която си прекарал с тези хора.
Това е причината всички да сте тук. Никой не преминава сам, Джак.
Ти се нуждаеше от тях и те - от теб.
За какво?
Да си спомните.
Да продължите напред.
Кейт ми каза, че си тръгваме.
Не. Преминаваме.
Къде отиваме?
Хайде да разберем.
Чакахме те.
Субтитри: Movie_Girl & Firefly http://subs.sab.bz
Благодарим ви, че бяхте с нас през този сезон!