Накарай го да млъкне.
Не знам какво му е. Винсънт, млъквай веднага!
Извинявайте.
Какво има? - Там има някой.
Всички вътре са мъртви. - Сойър.
Точно зад теб съм, глупако.
Джак...
Сега ще разбера какво става.
Бягайте!
Сега пък какво?
Хайде.
Тръгнаха си.
Това пък какво беше?
Глигани.
ИЗГУБЕНИ
Глиганите търсеха храна.
Трябва да махнем труповете.
Доста са, нека ги погребем.
Повече от 20 са, а нямаме лопати...
По-добре ще е да ги изгорим.
Но това са хора! - Знам, Кейт.
Заслужават повече уважение.
Да не би да е по-добре да оставим животните да ги изядат?
Погребем ли ги, бързо ще ги изровят.
Не звучи много приятно, но както са на това слънце...
Не защото го заслужават.
Те са мъртви, а ние не сме.
Може да си прав,
но решението къде да почиват
не опира до нас. Ами техните желания и религии?
Нямаме време да мислим на кой бог се молят.
Аз пък мислех, че имаме само време.
Разбихме се на 1000 мили извън курса.
Търсят ни не където трябва, тук няма кой да ни намери.
Утре сутрин трябва да започнем да събираме дърва и клони.
Да използваме корпуса за пещ.
Ще запалим огъня утре вечер.
Защо да чакаме до вечерта?
Така някой може да види огъня.
Явно не само аз съм будувала снощи.
Има по-важни неща от събирането на дърва.
Не си съгласен с Джак, нали?
Какво правиш? - Рано е да се каже.
Не знам дали ще излезе нещо.
Опитваш се да хванеш сигнал, нали?
Ако съобщението на французойката се върти от 16 години,
на острова трябва да има солиден източник на енергия.
Можеш ли да го намериш? - Хипотетично, да.
Опитвам се да измайсторя антена.
Сложим ли няколко на различни места,
може да засека сигнала.
Мога ли да помогна с нещо?
Явно и ти искаш да се махнеш оттук.
Донеси топката! Добро момче.
Браво, Винсънт.
Ей, къде отиваш?
Никъде. Само да видя г-н Лок.
Защо не помогнеш на баща си?
Г-н Лок надали иска да му се мотаеш в краката.
Той поне си говори с мен.
Хайде, Винсънт.
Дай ми я!
Тук има и други хора!
Нямаш храна? Проблемът си е твой!
Глупости!
Умираш си да прецакаш...
Престани!
Стой настрана, супермен.
Какво става?
Боклукът крие фъстъци. - Мои са си.
А останалата храна? - Пич, нямаме друга храна.
Май изядохме всичко.
Всички да се успокоят. - Ще намерим храна.
Има много неща, които да използваме за прехрана.
И как по-точно ще я намерим тази прехрана?
Ще ловуваме.
Как си внесъл нож на самолета?
В багажа.
Или се целиш много добре,
или много зле, г-н...
Лок. Името му е Лок.
Г-н Лок, и какво ще ловим?
Вече знаем, че тук има глигани.
От онези с изострената четина.
Онези, които ни нападнаха снощи, бяха малки. Не повече от 50 кг.
Майка им трябва да е наблизо.
150-килограмова свиня с кисел нрав и бивни като ятагани,
която си умира да изтърбуши всичко наоколо.
Глиганите нападат изотзад.
Ще трябва трима души да я разсейват, докато грабна едно малко
и му прережа гърлото.
И ти му върна ножа?
Да нямаш по-добра идея?
От това да бродим из джунглата
на лов за свинско с някаква ножовка?
Не, по дяволите! Това е най-добрата идея, която съм чувал.
Кой е този?
Да. - Полковник, сигурна ли е линията?
Сигурна. - Целта е достигната.
Започваме маневрите в 13 часа. Повтарям, започваме.
Прието. Ще се срещнем на обичайното място в 13 часа.
Лок! Докладът трябваше да е готов до 12 часа.
Не 12:30 или 12:25!
И никакви лични разговори в работно време, полковник!
Вече ловим глигани, а?
Кой казва, че ми е за първи път?
Чудно ми е защо все се натискаш да обикаляш из джунглата.
Знаеш какво ни чака там.
Напротив, не знам. Нито пък ти.
Какво мислиш за него?
Май знае какво прави.
Не че съм параноик, но цял куфар с ножове...
Ти май се тревожиш за мен, а?
А ти май не можеш да се задържиш на едно място.
Кажи ми защо наистина отиваш?
Саид ми го даде, за да засека сигнала, който чухме.
Да открия източника. - А глиганът?
Аз съм вегетарианка.
Защо да не дойда? - Защото аз казвам.
Здрасти. Извинявай.
Виж, аз отивам
на лов
и се чудех дали...
Дали ще можеш да наглеждаш
сина ми, Уолт?
Аз съм Майкъл.
Би ли го наглеждала,
докато се върна?
Не те разбирам,
но няма проблем, нали?
Не ми трябва бавачка.
Стой тук, а аз ще опозная г-н Лок.
Все едно!
Извинете. Докторе?
Аз съм Джак.
Клер, нали? - Да.
Как е... - О, добре. Благодаря.
Това може да ти хареса. Някой го намери тук.
Събират всичко от самолета.
Сватбените планове на Стив и Кристин.
Седяха няколко седалки зад мен.
Помня ги, бяха толкова щастливи.
Какво трябва да правя с това?
Доста хора мислят, че може би
трябва да направим възпоминание. Може ти да я водиш.
Не мисля... - Само няколко думи,
може просто да прочетеш имената от паспортите им.
Виж, не ми е работа.
Може аз да ги прочета.
Както решите.
Онази жена още седи там.
Съпругът й е бил на самолета.
Слушаш ли ме? - Как да ти обясня,
че не ми пука?
Трябва й компания. - Давай, Капитан Америка.
Едвам се сдържаш, нали?
Явно не се притесняваш, че ще умреш от глад, нали аз съм тук.
Няма да гладувам. - А какво ще ядеш?
Риба.
Съжалявам, но...
океанът не приема кредитни карти.
Не вярваш, че мога да ловя риба?
Намери ли нещо?
Земята е доста разорана.
Глиганите търсят храна ровейки.
После се въргалят в мръсотията и се търкат в дърветата,
като оставят резки. - И какво значи това?
Значи, че сме близо.
Здрасти. - Здрасти.
Шанън, нали? - Да.
Зает ли си? - Не, просто се...
А ти?
Мислех да се поразходя.
Искаш ли да дойдеш?
Да.
Разбира се.
Мога ли да те питам нещо?
Вече се чудех кога ще се започне.
Аз съм китаристът на... - Можеш ли да ловиш риба?
Какво? Риба ли?
Дядо ми ме водеше едно време.
Научи ме на всичко.
Почина, лека му пръст.
Цар съм на риболова. Англия е остров -
само мяташ въдицата и вадиш.
Чудесно.
Докторе, имаш ли секунда?
Какво има?
Онази жена, която седи сама.
Не може да прежали съпруга си.
Надали е яла или пила нещо.
Би ли поговорил с нея?
Защо аз, не съм психиатър.
Реших, че би поискал.
Ти спаси живота й.
Здравейте.
Роуз, нали?
Помните ли ме?
Място 23А. Аз ви казах
да не се боите от турбуленцията.
Притесняваме се за вас, Роуз.
Трябва да се погрижите за себе си.
Пийнете нещо.
Добре.
Няма нужда да говорите, нека просто поседим заедно.
Как е синът ти? Справя ли се?
Доста по-добре от мен.
Смело хлапе, сигурно си горд.
Да, но заслугата не е моя.
Не го познавах преди майка му да умре.
Съжалявам. - Няма нищо.
Живееха в Сидни.
Отидох там миналата седмица, за да го взема.
А ти какво правеше в Австралия?
Стига си ръкомахал.
О, боже. Майкъл.
О, боже!
Зле е.
Ти си на ход, полковник.
На вражеска територия си.
Търпението - качество, което ти не притежаваш, ГЛ -12 -
отличава лидерите.
Отличава, а?
Обясни ми за лидерството, Лок.
А може и за това с полковника.
Проверих досието ти.
Никога не си бил в армията.
Просто си играя, Ранди. В обедна почивка съм.
Да.
А какво е странстване?
"Бленувано пътуване из легендарната австралийска пустош."
Не биваше да ровиш из бюрото ми.
Ще се размотаваш насам-натам
и ще ловуваш и събираш храна, а?
Не че би разбрал, но...
странстването е духовно възраждане,
при което се извлича сила от земята.
Направил съм резервация за отпуската.
Наистина заминаваш, а?
Казал ли си на Хелън?
Хелън? Лок, това пък какво е?
Имаш си жена? - Не е твоя работа.
Какво ти става? Защо се самоизмъчваш?
Представяш си, че си ловец?
И някакво пътешествие... Събуди се, това не е за теб.
Норман Краучър.
Норман чий? - Норман Краучър.
И двата му крака са ампутирани,
а е изкачил връх Еверест.
Защо ли? Такава е била съдбата му.
На това ли се надяващ, старче? На съдбата?
Просто...
не ми казвай какво не мога да правя. - Джон.
Ранен е.
Джон? Чуваш ли ме?
Лок! Джон, добре ли си?
Лок?
Добре съм, Хелън. Само ми изкараха въздуха.
Хелън?
Какво? - Нарече ме Хелън.
Така ли?
Накъде отиде глиганът? - Майкъл е ранен.
Трябва да го върнем в лагера.
Вървете, аз тръгвам след глигана.
За какво говориш?
Добре съм, ще се справя.
Джон, не можеш.
Не ми казвай какво не мога.
Успя ли? - Пич, спри с въпросите.
Мислех, че можеш да ловиш риба.
Да, но на кея с въдица и стръв.
Досега не бях я бол с пръчка.
Е, мерси все пак за помощта.
Няма проблем, исках да се махна от останките на самолета.
И онзи смотан селянин.
Мамка му!
Да пробвам ли аз?
Заповядай. - Добре.
Ето една.
Натисни с цялата си тежест.
Изчакай. Сега!
Пич, трябва да я набучиш.
Да бе, нали можело и отстрани.
Пич.
Да.
Извинявай.
Ти си Саид, нали? - Да.
Тук пише името ти.
Мислех, че съм го загубил.
Благодаря ти. - За нищо.
Пръстите му се подуват.
Моля?
На Бърнард, съпругът ми.
Пръстите му се подуват при летене.
От височината.
Затова ми дава халката си,
когато пътуваме със самолет.
Винаги си я нося на врата, докато кацнем.
Докторе, няма нужда да спазвате обещанието си.
Обещание? - Което дадохте на самолета.
Да ми правите компания, докато мъжът ми се върне от тоалетната.
Освобождавам ви от него.
Няма да се отървете толкова лесно.
Не трябва да стоите сама тук.
Страдате от посттравматичен шок.
Всички сме така.
Май да.
Много сте мил.
И с добра душа.
Търпелив сте, грижлив.
Предполагам затова сте станал лекар.
Благодаря, но...
съдбата ми беше предопределена.
Семеен бизнес.
Чувствам се невероятно.
Най-накрая разкарах Ранди,
направо беше страхотно.
Вече съм свободен да направя всичко, за което съм мечтал,
да осъществя призванието си.
Както в разговорите ни, Хелън.
Много се радвам за теб, Джон.
Още не съм ти казал най-хубавото. Помниш ли
аборигенското странстване?
Говориш за него от седмици.
Да, и смятам да отида.
Другата седмица летя за Австралия.
Аз...
Купих два билета.
Хелън? - Вече говорихме за това.
Харесвам те. - Знам.
Беше приятно да си говорим.
Вече осем месеца. - Не мога да се срещам с клиенти.
Клиент?
Това ли съм аз за теб?
Това не е нормално. В смисъл, не това ми е работата.
Може би трябва да отидеш при психиатър.
Имам си психиатър. - Джон...
Хелън, мислех, че ме разбираш. Само ти ме познаваш истински.
Трябва да си платиш още един час.
Още 89.95 долара.
Не ми пука за парите.
Съжалявам, затварям.
Хелън! Хелън!
Я чакай. - Какво?
Спри за малко.
Не трябваше ли раненият да решава кога да си почиваме?
Ей, какво правиш?
Опитвам се да намеря сигнал.
Качвам се,
за да закрепя антената.
Сериозно?
Катерил съм и по-високи дървета.
Здрасти.
Това беше...
Намерих го онзи ден, докато...
За теб е. - Благодаря ти.
Какво е това?
Ясно, паста за зъби.
Добре се справяш.
Татко!
Какво е станало? - Татко!
Здрасти.
Кракът ти е ранен, боли ли много? - Само изглежда зле.
Ловджийката се завръща.
Скъпа, какво има за вечеря?
Сби се с глигана ли?
По-скоро той се сби с мен. Направо ме прегази.
А къде е г-н Лок?
Ловът май не е минал особено добре.
И не носят никаква храна? - Не ме ли чу?
Можеше да има жертви.
Ще има жертви, ако не ядем скоро.
Ето къде си!
Както обещах, ще вечеряме с риба.
Дано обичаш да ядеш на открито.
Рибата добре се съпротивляваше,
но ако разбереш как мисли...
Не ти вярвам.
Не ти харесва, че оцелявам сама ли?
Съжалявам. - Защо се извиняваш?
Че използваш горкото момче.
Само твоя сбъркан мозък мисли, че можеш да се грижи сама за себе си.
Това е подло дори за теб.
Върви да спасяваш някой друг.
Роуз, след залез слънце
ще изгорим самолета,
Трябва да го направим.
В лагера ще има възпоменателна служба за тези...
За да се сбогуваме с починалите.
Бих искала да присъствам. - Добре.
Можеш да кажеш нещо
за съпруга си. - Какво?
Ако желаеш да се сбогуваш.
Докторе, съпругът ми не е мъртъв.
Роуз, той беше в задната част на самолета.
Тя се откъсна във въздуха. Всички, които бяха там, вече ги няма.
Вероятно и те мислят същото за нас.
Докторе?
Идвате ли?
Съжалявам.
Изгубих и гаранционната карта.
Ще опитам пак.
Е, не разполагам с калай, винтчета, поялник,
а и трябва да лъжа, като ме питат
какво точно правя.
Саид.
Пак ще пробваме.
Ще пробваме пак.
Кейт.
Извини ме.
Здрасти.
Добре ли си?
Ще ми натякваш ли?
Не, не съм по тази част.
Лок...
Лок вече го няма.
Онова нещо се движеше към него.
Нямаше време.
Какво става?
Корпусът е готов.
Хората решиха...
Ще кажат няколко думи пред огъня.
Ще четат имената.
Не мисля, че са готови да чуят за...
Джак?
Лок.
Джудит Марта Уекслър
от Дентън, Тексас.
Явно е щяла е да се прикачи на друг полет.
Носела е контактни лещи
и е била донор на органи.
Или поне е щяла да бъде.
Стив и Кристин.
Не им знам фамилиите,
но бяха влюбени и щяха да се женят.
Където и да са сега, поне са заедно.
Бележка от видеотеката за закъснели наеми на "Уили Уонка"
и "Малката принцеса".
Явно не е пътувал много,
поне съдейки по паспорта му.
Виждал ли си Джак?
Добре се справи.
Какво?
Глиганът. Добре се справи.
Уби го.
Просто исках да ти го кажа.
Онова нещо...
Чудовището, или каквото беше, се е движело към теб.
Успя ли да го видиш?
Не.
Пътешествията, които организираме, не са като разходка в парка.
Има преходи през пустинята, рафтинг в бурни води.
Вие не ме познавате.
Напълно съм запознат какво ме очаква.
Сигурно знам повече и от вас.
Маршрутът затруднява и най-тренираните участници.
Резервирах си място още преди месец.
Дали сте лъжлива информация.
Не съм лъгал.
Пропуснал сте да споменете състоянието си.
То няма значение, не е от вчера.
Досега не ми е пречило.
Обаче пречи на застрахователите ни.
Не е честно да задържам автобуса.
Не ми говорете кое е честно!
Ще платим връщането ви до Сидни.
Не искам да се връщам в Сидни.
Подготвям се за това от години.
Мога да се справя!
Не, не можете.
Не ме оставяйте така.
Не знаете с кого си имате работа!
Съдбата ми е отредила да ида. Това е съдбата ми!
Трябва да отида!
Не ми казвайте какво не мога да правя!
Помогнете ми! Помощ!
Ей, ти! Ела насам!
Ела тук, помогни ми!
ИЗГУБЕНИ