Досега в "Изгубени"...
Каза ли нещо на момчето ми?
Трябва да говоря с вас. - Говориш английски?
Съпругът ми не знае. Има избухлив нрав.
Нуждая се от помощта ви.
Къде сте? Къде сте?
Страхотна книга.
За зайчета е.
Сигурно ти е студено без къси гащи.
И още как.
Защо не се приближиш, за да ме сгрееш?
Знаеш как да накараш една жена да се почувства специална.
Невероятен си, Сойър.
Обичам те.
Виж се само.
Какво искаш в този момент?
Как бих могла да искам друго?
О, мили. - "О", какво?
Мислех, че имаш среща. - Да, но е чак в 3,30.
Скъпи сега е 3,28.
По дяволите.
По дяволите! Виж, защо просто не...
Върви. Хайде, тръгвай.
Ще остана тук, ще си поръчам нещо от румсървиса, ще дебелея...
Защо не поръчаш шоколадов фъч?
А когато се върна, ще те използвам като чиния.
Не биваше да го виждаш.
Защо тършуваш из вещите ми?
Ще те заболи.
Ще ми кажеш ли какво се случи?
Опитваме се да намерим източника на зова за помощ.
Видях сигналната ракета от брега,
а после - от поста на Сойър в джунглата.
Включих антената,
задействах радиостанцията,
а после ме обгърна мрак.
Този, който ме удари, дойде отзад.
И са разбили апаратурата? - Да.
Ще разберем какво е станало. Но не прави нищо...
Ще сторя необходимото, за да намеря виновника.
Имаме нужда от помощ тук!
Какво стана?
Сойър.
ИЗГУБЕНИ
Сутрешна доставка.
Много мило. Благодаря.
Реших, че в твоето състояние и с допълнителния товар...
Още мога да ходя. - Едва-едва.
Тревожа се за теб навън.
Много е слънчево.
Затова е шапката ми.
Има много шапки в пещерите.
Имаме лекар там. Ще бъде от полза.
Харесвам плажа, Чарли. - Да.
Кой не искал да прекара деня с пясъчните бълхи?
Искам да бъда тук. За да не пропусна мига, в който ни спасят.
Когато ни спасят.
Да.
Джак, няма нищо. Само драскотина е.
Да, днес имаше много такива.
Свършвам кислородната вода.
Просто ми налетя. - Защо?
Шанън има астма.
Астма? - Да.
Не съм виждал да получава пристъп. - Имаше инхалатор.
Прави си инхалации скришом.
Така е още от дете.
Май дишането е затруднено.
Имала е инхалатор? - Свърши преди два дни.
Но имах четири пълнителя, достатъчно за два месеца.
Забравя си лекарствата, затова ги прибрах в моя куфар.
Днес видях онзи кретен да чете "Край реката".
Не те разбирам. - Беше в моя багаж.
Ако е взел книгата, значи и вещите ми са у него.
У него са и инхалаторите.
Дишането й стана много затруднено днес.
Ако получи пристъп, ще е опасно.
Къде е?
Здрасти, докторе. Отдавна не сме се виждали.
Къде е? - Кое?
Лекарството за астма на момичето.
Шанън. Инхалаторите й. - О, това значи.
Нападна хлапе, защото помага на сестра си.
Не, подгоних крадец, защото ми тършуваше из нещата...
Твоите неща? ...които трябваше да преместя.
Изваждаш нещо от куфар и става твое?
Не знам каква комуна сте заформили в пещерата,
но тук притежанието е определящ фактор.
Защитих собствеността си. - Ставай.
Искаш да видиш кой е по-висок? - Ставай!
Наистина ли ти се занимава с това? - Да. Наистина.
Какво става тук?
Каза ми, че отиваш в Батън Руж, за да приключиш сделка.
Довери ми се. Нямам време за обяснения, закъснявам.
Ако пропусна срещата, всичко отива на кино.
Това са всичките ми пари. 140 000 долара.
Има петролна рафинерия в Мексиканския залив. Сонди.
С 300 000 си купуваш дял.
Но щом инвестираш, се намесва държавният фонд
и утроява парите ти за 2 седмици. Утроява ги.
300 хиляди? - Да.
Имаш 140. - Намерих инвеститор в Торонто.
Иска да влезе с половината.
След две седмици ще си поделим почти милион долара.
Джес, това е моят шанс.
Има и друга възможност. - Нима? Каква?
Да ти дам 160 000 и ние да си поделим печалбата.
И как, по дяволите, ще събереш 160 000 долара?
От мъжа ми.
Ще го убия.
Така няма да вземем лекарството. - Но ще ми е приятно.
Е, какво те спира?
Не сме диваци, Кейт. Още не.
Нека говоря със Сойър.
Защо смяташ, че ще те послуша?
Казва, че сме сродни души.
Така ли е? - Моля те.
Какво искаш?
Моля? - Какво искаш, Сойър?
Луничке, имам толкова отговори на този въпрос,
че няма да знам откъде да започна.
Какво искаш за инхалаторите?
Добър въпрос. Един момент.
Какво искам ли?
Една целувка би стигнала.
Какво? - Целувка.
От теб. Още сега.
Не се връзва.
Кое? - Изпълнението ти.
Твърде много преиграваш.
Моля те да помогнеш на жена, която едва диша, а ти искаш да те целуна?
Никой не е толкова гнусен.
Виждала съм те.
Да правя какво?
С онова листче хартия, което държиш в джоба си.
Виждала съм изражението ти, когато го четеш.
Как внимателно го сгъваш. Има някакво значение за теб.
Така че каквито и игри да играеш,
знам, че в теб се крие човешко същество.
Дай ми лекарството.
Мислиш, че ме разбираш? - Да.
Смятам, че... - Млъкни!
Искаш ли да знаеш що за човешко същество съм?
Прочети го.
Прочети го. На глас.
"Скъпи г-н Сойър,
не знаете кой съм, но аз знам кой сте вие
и какво сте извършили.
Правили сте секс с майка ми,
а после сте задигнали всички пари на татко.
Затова той се ядоса и уби майка ми.
А после се самоуби."
Недей да спираш.
Стигаш до интересната част.
"Знам само името ви.
Но някой ден ще ви намеря и ще ви дам това писмо,
за да не забравяте какво сте ми причинили.
Вие убихте родителите ми, г-н Сойър."
А относно целувката...
Не очаквах да я получа.
Лок, къде беше снощи, около залез слънце?
Боя се, че единствен свидетел на местоположението ми е глиганът,
който дерях за вечерята ни.
Чух, че си се опитвал да изпратиш сигнал за помощ?
С други думи,
който те е нападнал е имал причина да не иска да напусне острова.
Може би някой, който печели от сегашната ни ситуация?
Доколкото виждам, с г-н Сойър храните враждебност помежду си.
Не, той има алиби.
Преди да ме ударят, пусна ракета с бутилка -
сигнал, за който се уговорихме, на 2 км разстояние.
Не може да е имал това време... - Освен ако е намерил начин
да забави изстрелването на ракетата.
Но как? - Всеки, който гледа телевизия,
знае как да импровизира бавен възпламенител.
С цигара.
В случай че има следващ път.
Опитай се да дишаш. Дишай.
Хайде, Шанън, помогни ми.
Дай ми инхалаторите.
Веднага.
Чудех се кога ще престанеш да ме молиш любезно.
Крайно време е, каубой.
От първия ден ти казвам, че сме в дивата природа.
Не мислех, че ти стиска.
Само толкова ли можеш?
Не съм сигурен, че е разумно.
Защо?
Бизнесът между приятели е винаги малко опасен.
Не те познавам добре, но познавам жена ти.
Работих с нея в автомобилната къща.
Не съм сигурен, че ми допада.
Луизиана ще инвестира две трети от разходите за сондите.
Да не е някаква вратичка?
Дейвид, не си запален. Ясно ми е.
Имаш си склад за дърва, това не ти трябва.
Трябва да се включим. - Джес, дори не го познавам.
Покажи му парите.
Откъде да знам, че са истински? - Парите ли?
Защо не ги задържиш за една нощ?
Провери ги.
Искам да се чувстваш спокоен.
Знаеш ли какво? Да не го правим.
Имам друг инвеститор, който е навит.
Това ще покрие обяда.
Ще се видим в понеделник.
Дейвид.
- Почакай.
Топли, пухкави кърпи.
Твой ред е.
Карамелен пай. - Вече го каза.
Твърд карамел и сметана.
Само храната ли ти липсва?
Бременна си. Не ти ли се хапва нещо?
Кисели краставички? Пържен сладолед?
Шоколад... - Фъстъчено масло.
Аз съм единствената австралийка, която обича фъстъчено масло.
Мога да ти намеря фъстъчено масло.
Да. Не се съмнявам. - Да, мога.
Когато ти намеря, ще освободиш този бряг от депресията
и ще се преместиш в пещерите.
Разбираме ли се?
Добре.
Помощ! Тя спря да диша!
Пристъпите стават по-тежки.
Шанън? Чуй ме.
Погледни ме. Погледни ме.
Трябва да ме чуеш. Не е само астмата.
Притеснена си. В главата ти е. - Не.
Знаеш, че лекарството ти свършва, и изпадаш в паника.
Погледни ме. Но ние можем да се справим.
Заедно. Нали?
Кимни с глава, Шанън. Добре.
Поеми дъх... - Има нужда от инхалатор.
Вдишай бавно през носа.
Не, не, през носа. Ето така.
Можеш да се справиш, Шанън.
Вдишай през носа.
Възвърна си дишането. Да, почна да се зачервяваш.
Знаех си, че ще се справиш. Усещаш ли? Преминава.
Хайде, още веднъж. Вдишай през носа.
Добре. Продължавай все така.
Продължи да дишаш. Идеално. Браво на теб.
Успокоявай я.
Не я оставяй да се паникьоса.
Брей, човече. Това беше жестоко.
Искам да кажа, че беше...
...джедайско изпълнение.
Джак!
Какво ще стане, ако не си получи лекарството?
Ще трябва да накараме Сойър да ни го даде.
Да. Ето какво ще направя.
Не, не ти. Аз.
Служих пет години в Републиканската гвардия.
Като офицер за свръзка.
Част от подготовката включваше да накарам врага да комуникира.
Просто ме остави 10 минути с него.
Ще ни даде лекарството.
Това "да" ли е?
Да.
Храната от самолета свърши преди седмица.
Няма ли тайни резерви за аварийни ситуации?
С Джак имате доста багаж в онази пещера.
Съжалявам.
Няма фъстъчено масло, нито фъстъци. Нищо.
Да, но...
Трябва да има все нещо. Погледни се само.
Какво да погледна? - Не, чуй ме...
Дебелакът си е скътал ядене? - Не!
Тук сме от две седмици, а ти никак не си...
Отслабнал? - Трябва ми само пакетче...
Нямам храна, ясно?
И съм минал на следващата дупка на колана си.
Едър съм. Ще мине доста време, преди да ме носиш на конче.
Извинявай. Извинявай.
Беше невъзпитано.
Да. Свикнал съм.
Значи няма дори пакетче...
Пич. - Добре.
Съжалявам.
Ама че съм глупак...
Майкъл?
Болното момиче.
Да, с астмата. - Да, с астмата.
Мисля, че мога да й помогна.
Добро утро.
Какво правите?
Джак! - Беше решение на Сойър, не мое.
Ако го направиш...
Ама и ти си един храбрец! Налиташ на човек, докато спи.
Закъсал съм го, нали?
Сойър...
Дадохме ти шанса да постъпиш както е редно.
Искам само лекарството за астма. Кажи къде са инхалаторите...
...и ще престанем.
С какво ще престанеш, Чико?
Не е нужно да става така.
Напротив.
В Ирак нямаме бамбук,
но имаме нещо подобно. Тръстикови стъбла.
Ефектът им е същият,
когато се забият под ноктите на пръстите.
Знаеш ли какво си мисля, Али?
Според мен не си измъчвал човек през живота си.
За жалост и за двама ни...
...грешиш.
Само толкова ли можеш?
Тресчици?
Нищо чудно, че ви разбихме в Залива...
Саид.
Саид!
Не, не спирай сега.
Май синусите ми се изчистват.
Какво ти е, по дяволите? - Може би, ако загубиш око,
ще си развържеш езика.
Добре!
Добре.
Къде е?
Единственият, на когото ще кажа...
...е тя.
Кейт? - Това е условието.
Кажи ми, Сойър, искаш ли да умреш?
Защото, когато някой дойде при мен
и каже как е оставил 160 000 от спечелените ми с труд долари
в ръцете на цивилен,
трябва да се запитам дали не чувам отчаян зов
за сладкото освобождение на смъртта.
Приключихме сделката днес.
Жените са лесна плячка.
Няколко екскурзии и малко номера, които не са виждали под завивките
и решават, че шашмата е тяхна идея.
Съпрузите обаче трябва да пипнат парите.
Да ги подушат. Да повярват, че ако им стиска да сложат куфара
в багажника на семейния седан и да отпрашат,
могат да имат шанса да станат истински престъпници.
Добре, тексасецо.
Така добре си се нагушил.
Защо ти трябваха моите пари?
И къде е сухото от последната двойка, която ограби?
Е, какво да ти кажа?
Обичам да ги изкарвам, но обичам и да харча.
И така да е,
знам как да накарам хората да страдат.
Приготви парите ми и още 50% до обед утре,
иначе ще ти разкажа как става.
Е, аз съм тук. Къде е?
С радост ще ти кажа... Щом като ме целунеш.
Какво? Сериозно ли говориш?
Завързан съм за дърво в тайнствена джунгла
и току-що ме подложиха на мъчения гръбначен хирург
и истински иракчанин.
Разбира се, че е сериозно.
Просто не виждаш цялостната картина, Луничке.
Нима ще оставиш онова момиче да се задуши,
защото не можеш да се насилиш да ми дадеш някаква целувчица?
По дяволите, нищо особено не е.
За твой късмет не се лакомя.
Добре.
Не е у мен.
Какво?
Лекарството.
Не е у мен. Никога не е било.
Книгата. Казаха, че си я намерил в техния багаж.
Вълните я изхвърлиха на брега.
Паднала е в морето с останалото...
Не е у него. - Какво?
Лъже. Не разбираш ли? Лъже от самото начало.
Не иска да напуснем този остров. Затова ме нападна.
Чакай малко. - Той е разбил предавателя!
Не го знаеш. Саид.
Улучил си артерия. Стой мирно, по дяволите.
Саид, трябват ми нещата от пещерите. Кожената ми раница. Върви!
Можеш ли да го спреш?
Чия е тази кръв?
Сойър.
Тръгнал си след Сойър и дори не си ми казал? Тя ми е сестра.
Бун?
Не ме оставяй сама, моля те.
Никъде няма да ходя.
Ясно?
Добре.
Тези ли са?
Мисля, че намерих дървото... - Дай да видя.
О, да. Чудесно.
Недей.
Казвам ти.
Недей.
Остави ме. Знам, че искаш.
Млъкни и спри да шаваш.
Чакаше този шанс. Пак ще можеш да бъдеш герой,
защото ти харесва.
Да поправяш нещата.
Кажи му да ме пусне, Луничке. Вече се натискахме.
За какво ми е повече да живея?
Ей, Джак, трябва да знаеш нещо.
Ако местата ни бяха разменени,
щях да гледам как умираш.
Добре.
Май влязохме в петролния бизнес.
Всичко наред ли е? - Да, наред е.
Ще си върнем парите... - След седмица. В троен размер.
Няма да офейкаш от града, нали? - Дейвид, за бога!
Остави всичките си пари при нас. Можехме да духнем.
Умна жена имаш, Дейвид. Не я изпускай.
Здрасти, скъпи. Защо си станал?
По-добре ли си?
Ще ми почетеш ли?
След малко, съкровище. В момента имаме гости.
Добре ли си?
Сделката отпада.
Моля? - Сделката отпада.
Какво правиш? - Шегуваш ли се?
Отказвам се. - Няма да стане.
Знаеш ли какво съм преживял заради тези пари?
Махни си ръката от мен, момче.
Сойър? - Какво става тук?
Не трябваше да се получи така. Нали каза, че сме...
Какво е казал, Джесика?
Имаш късмет, че си жив.
Джак?
Отиде до пещерите, за да види Шанън.
Прочетох го отново. После още веднъж,
защото се опитах да разбера защо си пребил Бун,
вместо просто да му кажеш, че лекарството не е у теб.
И защо се преструваше, че е у теб.
Изводът, до който все стигах, бе, че искаш да те мразят.
После огледах плика.
"200 години Америка. Ноксвил, Тенеси."
Бил си още дете. Може би 8-9-годишен.
Кейт. - Писмото не е писано до теб.
Ти си го написал.
Не се казваш Сойър, нали?
Така се казваше той.
Беше измамник.
Прелъсти майка ми, за да се добере до парите.
Обра ги до шушка и остави пълна бъркотия.
Затова написах това писмо.
Написах го с увереността, че един ден ще го намеря.
Но това не е най-тъжното.
Когато бях 19-годишен,
ми трябваха шест бона, за да платя на едни типове.
Намерих хубава жена с тъп съпруг, който имаше пари.
И ги убедих да ми ги дадат.
Не е ли трагедия?
Превърнах се в мъжа, когото преследвах.
Станах Сойър.
Не ме съжалявай.
Махай се оттук.
Изчезвай!
Все едно стана чудо. Дойде с тази смес.
Натри гърдите на Шанън и след 10 минути тя вече дишаше.
Евкалипт.
Умно, Джак.
Благодаря ти... много.
Какво правиш? - Опаковам вещите ти.
Ще се преместиш в пещерите.
Не е възможно.
Фъстъчено масло?
Няма начин!
Също както поръча.
Само да ти кажа нещо.
Изключително гладко е.
Няма нищо.
Празен е.
Какво? Виж.
Не, не е. Пълен е.
Чак до ръба...
...с лепящото се по небцето вещество.
Божичко, приисква ти се чаша мляко, съвсем гладко...
Най-хубавото фъстъчено масло, което съм вкусвал.
Искаш ли малко?
Саид?
Не мога да остана тук.
Какво?
Махам се. Не знам за колко време. - Не можеш...
Още не знаем какво има навътре.
Имам по-големи страхове от този какво има в джунглата.
Онова, което направих днес,
което за малко не направих,
бях се заклел да не го върша повече.
Ако не мога да спазя обещанието, нямам право да бъда тук.
Няма къде да идеш.
Някой трябва да обходи брега и да направи карта на острова.
Да види какво друго има.
Не се сещам за по-подходящ от единствения, на когото вярвам.
Дано се видим отново.
ИЗГУБЕНИ