Досега в "Експанзията"…
Откога ти и тя… - Никога не я срещнах.
Не му позволявай да продаде Рейзърбак.
Джули?! - Няма какво да направим за нея.
Аз убих лудия учен, а сега трябва да унищожим научния му експеримент.
И как според теб ще направим това?
Ще използваме това, за да запратим Ерос право в Слънцето.
Милър ще води екип за унищожение, за да заложи експлозиви около доковете.
Голям проблем, татенце! Предпазителят на детонатора е изпечен.
60 секунди до зануляване. Най-доброто, което можем да направим.
Върви! Връщай се на кораба!
Милър, отговори ми! Добре ли си?
Хора? Какво по дяволите стана? Наву току що пропусна!
Наву не се премести, Милър. Ерос го направи.
Дали е нещо, което казах?
Може би сега е добро време да се махна от тази скала.
Милър, движиш се. Имам предвид, Ерос се движи.
Бързо!
Извинете!
Получих някакъв шантав доклад… - Ерос.
Проклетият астероид се движи със собствена мощност.
Не е точно възможно, въпреки, че това е, което имаме.
Движи се накъде?
Неизвестно, но променя орбитата си към Слънцето.
Знаем ли защо? - Не.
Мормонският потомствен кораб е бил насочен към Ерос преди инцидента.
Фред Джонсън твърди, че е бил тест на двигателя.
Но при дадените скорост и траектория е бил насочен за сблъсък с Ерос,
което значи, че той ни лъже.
Госпожо, мормонският лидер в Солт Лейк твърди, че Джонсън откраднал Наву,
след като насилствено премахнал всички техни хора от кораба.
Кажете ми, полковник Янус,
как голяма скала като Ерос може изведнъж да се превърне в кораб?
Госпожо, не знам.
Ако Ерос е спрял да се върти толкова бързо,
щях да съм мъртъв като буболечка върху предно стъкло.
Добре, значи нарушихме няколко закона на физиката тук.
Може би боговете се опитват да разиграват магически номер?
Ерос е колко, 7 000 трилиона кила, има няма?
Температурата му се е повишила с два градуса.
Да, получава се… 7 000, джаула, кила…
Около 10 ексаджаула. - Да.
Това е енергията на две гигатонни бомби.
Не можеш да преместиш Ерос просто така с два гигатонни взрива.
Не. Мисля, че гледаме загубената топлина,
което значи, че законите на термодинамиката все още важат,
най-малкото така се получава.
Ако Ерос не се върти повече, как тогава има още гравитация?
Дрезден каза, че протомолекулата е нарушила всички правила.
Да, той също така каза, че това вещество не е оттук.
Така че, кои по дяволите сме ние, че да казваме на какво е способна?
О, гадост!
Алекс?! - Това е проклетата скала.
Ускорява.
Много се е забързала за някъде.
Знаете ли, не усещам никакво ускорение, но, човече, със сигурност се усеща
сякаш правя вихър в прахта.
Дръж се здраво, приятел, ние те следваме.
Значи… остава… планът за спасение се отлага.
Работим по непредвидената ситуация.
Да, добре, щото за момент помислих, че губим контрол върху ситуацията.
Трябва да приемем очевидния извод, че Ерос е някакъв вид оръжейна система
различна от всичко виждано.
А да, оръжие. Чукът си мисли, че всичко е пирон.
Предполагам построено от Марс.
Кой друг? Предизвикват конвенционална война като димна завеса,
после запращат това нещо върху нас.
Нещо от Марс?
Нищо повече от отричане и объркване.
Какво се случва?
Ерос смени траекторията си отново…
и ускорява.
Сега е на директен курс за сблъсък със Земята.
Обезвредих всички бомби на повърхността.
Още работя върху твоята, Милър.
Да, моята бомба трябва да е специална.
Джул Пиер Мао, изглежда, че опитите ти да държиш Ерос
извън радара срещнаха някои трудности.
Наричаш се "човек от системата",
но аз не съм. Земята е мой дом.
Така че независимо дали си готов, наистина ще оценя, ако се появиш
и овладееш проклетия си научен експеримент.
Продължава да не отговаря. Дръж се там!
Този масивен топлинен връх преди Ерос да се премести.
Какво, ако това е зародишния кристал, за който онзи зловещ човек говореше?
Това е двигателят, който движи Ерос.
Имам ужасна идея.
Ако Милър може да влезе вътре, близо със тази бойна глава, може да го убие.
Да спре Ерос, докато е на ход.
Или да предизвика нещо по-лошо. Ерос просто избегна Наву с пренебрежение.
Какво ли ще направи, когато той пропълзи с бомба?
Има само един начин да разберем.
Ти какво мислиш, Милър?
Да пропълзя вътре и да взривя нещото, което изяде Джули.
Мисля, че е най-добрата лоша идея, която чувам за целия ден.
Трябва да оправим този развален ключ, да му зададем повече време,
така че да те вземем оттам преди бомбата да избухне. Заемам се!
Това се казва дух, хлапе.
Ще заведа любимата си бомба на разходка
и ще видя кое как е.
Така че, хора, упътете ме по най-краткия път към където отивам.
О, ще бъдем готови докато влезеш.
Ела ми!
Само аз и ти сме на някъде там…
към ада.
Скала с три пъти размера на онази, която заличи динозаврите.
Но при дадените променливи скорост и ускорение,
ние наистина не знаем къде ще удари.
Последната проекция, 7 до 10 милиарда мъртви.
Други 10 в резултат на екологичната катастрофа.
Трябва да започнем евакуация,
да използваме всеки наличен кораб и транспорт.
Ще ни трябва лотарийна система и контрол върху паниката в обществото.
Има само една останала възможност…
планетарната ни защита.
Масивен ракетен обстрел върху Ерос.
Има добри шансове да го унищожим
или поне да го направим на милион камъчета.
Какъвто и био-токсин да има в Ерос, ще оцелее ли във вакум
или рискуваме да го пръснем по цялата система?
За съжаление няма време за проучване, което да задоволи любопитството ви.
Ще стерилизираме зоната на взрива с втора вълна от ракети.
Подгответе арсенала.
И свържете секретаря с министър председателя на Марс.
Не искаме да помислят ракетите ни за първи удар.
Да се надяваме, че се чувстват сърдечно и приветливо днес.
Почти съм до въздушния шлюз.
Не смятах, че тази проклета бомба обича гравитацията толкова много.
Има извънземен живот във вселената
и аз го яздя…
като кърлеж върху куче.
Хей, не ми върти номерата на Холдън. Странен и бъбрив под напрежение.
Да, трябва да е доста трудно да пораснеш под синьото небе.
Осем родители да се лигавят с теб.
Хайде сега, изчакай да го опознаеш по-добре.
Той е многопластов.
Да, такъв е и скалният тунел.
Наоми.
Какви са шансовете да го измъкнем, след като заложи тази бомба.
Ще му помогна да монтира часовник, за да заобиколи разваления ключ.
Той отстъпва към доковете, ние се спускаме и го взимаме.
Трябва ни време, за да изясним радиуса на взрива, ако закъснее…
Хей, по-спокойно, шефе! Наясно си, че скачването с Ерос
няма да е разходка в парка, нали? Това е подвижна цел.
Стига едно трепване докато се спускаме към станцията
и ще върнат онова, което остане от нас, в кучешка торба.
Той рискува задникът си долу. Какво ще кажеш да направим същото тук?
Приятелите на този човек вероятно бяха заразени.
Щяха да я разнесат, ако ги бяхте оставили да се измъкнат.
Това беше правилното решение.
Кое те кара да мислиш, че няма да ти направи същото щом стъпиш там?
Помниш ли ме?
Да…
и ти ми липсваше също.
Добре.
За всичките си години някога представяла ли си, че ще видиш момент като този?
Министър председателят на Марс потвърди.
Те няма да смятат нашият обстрел като превантивен удар.
Нито пък предлагат помощ.
Може би искат да видят как се справя оръжието им.
Или да гледат как нашите се провалят.
Господине…
силозите са отворени.
Има тяло.
Не изглежда да е заразено изобщо.
Това е странно.
Продължава и продължава, и продължава…
Какво беше това? Наоми, не разбрах.
Милър, не съм казвала нищо.
Предполагам трябва да съм на прав път.
Стой, Милър! Служебен изход… на твое ляво.
Висиш ли там? - О, да, добри времена.
Мисля, че после може да спра за някое барбекю долу на главното ниво.
Е, това е…
Не мога да се отърся от чувството, че ме наблюдават.
Това съм аз. Аз те наблюдавам. Добре се справяш.
Да, това трябва да е.
Гласовете са…
Те не са живи, Милър.
Това са просто еха от хората, които са били.
Знаете ли какво? Мисля, че тя не се занимава с мъртвите.
Изглежда, че тя все пак има някаква полза от живите.
Не искам да знам за какво става дума.
О, гадост! Изглежда ще ми трябва минутка тук, хора.
Така, започна се.
Трябваше да очакваме обстрел, беше единственият ход.
Това е. Трябва да издърпаме Милър веднага.
Хора, какво става навън? - Забавно, че трябваше да попиташ.
Земята току що изстреля половината си ядрен арсенал
и предполагам, че те просто се целят в станция Ерос.
Сигурен ли си, че това е добра идея?
Е, ОН не го свериха с нас първо.
Но това означава, че ти се налага да вдигнеш темпото там долу.
Какво по дяволите стана сега? - Къде е Ерос?
Не мога да го намеря.
Холдън, току що загубихме Ерос на радара.
Цялата проклета станция просто изчезна.
Потвърждаваме, Тайко. Няма го и на нашия радар,
но продължава да е точно там. Имаме видимост.
Тя просто… Тя просто не отразява радара повече.
Значи, ако земните ракети не могат да видят Ерос…
Тогава те не могат да го взривят.
Ерос се движи към Земята.
Самостоятелно.
Какво можеш да ми кажеш за това?
Цветето разцъфтява.
Превръща се.
Как можем да го спрем?
Нямам идея. Защо би искал да го спреш?
Нашите ракети загубиха целите си.
Как губиш цел с размера на проклета луна?
Ерос изчезна от радара. Премина в невидимост.
Кой ще ми обясни това?
Ракетите ни, господине, летят на сляпо.
Което ги прави по същество безполезни.
Входящо настоятелно съобщение от Фред Джонсън по спешния канал.
Фред Джонсън? Има ли нещо общо с това?
Съвет по сигурността на ОН,
следя тази невероятна ситуация на Ерос
и вярвам, че имам решение.
СВП разполага с кораб с визуален обхват до Ерос,
който може да използва лазерно насочващите си системи,
за да оцвети целта за ракетите ви.
Но при даденото забавяне към Земята,
техниците ми ще трябва да насочат ракетите.
Разбирам сериозността на молбата ми,
но ми трябва отговор преди прозорецът на възможността да затвори.
Това е точно такава възможност, каквато е очаквал.
Той може да запрати нашите ракети към Марс или Земята.
Това са само насочващите системи. Все още имаме кодовете за прекратяване.
Освен това защо би го направил? Поясът умира без Земята и Марс.
Защото има кръв по ръцете си. Той е луд терорист. Ваши думи.
Трябва ми момент!
Можеш ли да видиш този кораб на СВП?
Не, заради Ерос. Той също е неуловим за радара.
Ще трябва да повярваме на Фред Джонсън за него.
Или бих могла да говоря с капитана на този кораб директно.
Всяко съобщение трябва да бъде препредавано през станция Тайко.
Отвори канал!
Тези неща започват наистина да ме харесват.
Ако влязат в този костюм,
няма да има нужда да се тревожа за земните бомби.
Добре се справяш. Мисли си за хубави неща.
Хубави мисли, звучи добре. Нека да се върна, това е добре.
Роси…
Милър, сигналът ти пак се скапа. Милър?
Повтори, Роси!
Повтори… Роси!
Е, просто ще продължа да следвам топлината, предполагам.
Милър… обади се!
Капитане, в този ужасен час, аз се обръщам към вашата хуманност.
Не можеш да вземеш Рейзърбак.
Ти не си жива. Не си жива.
Няма никой тук, само гласове.
Болен, говоря на себе си.
Госпожо Авасарала, аз съм Джеймс Холдън, капитан на Росинант.
Гледам от първа ръка адът, който се случва в Ерос
и не трябва да се допуска да стигне до Земята.
Фред Джонсън е почтен.
Дайте му достъп до ракетите си и екипажът ми и аз ще ги насочим.
Няма време за пазарлъци.
Можем единствено да изберем да си вярваме.
Моля се, че ще го направим.
Добре, че убийците не успяха.
Не може да вярваме на този човек.
Господине, Джеймс Холдън е дълбоко замесен във всичко, което се случва.
Той е кукла на Фред Джонсън.
През всеки друг ден тази дискусия щеше да ни струва измяна,
после хвърляне в лудница.
Дайте им контрола по насочването на ракетите, господин секретар.
Гарантирам за Джеймс Холдън. Можем да му вярваме.
Каквото гъсеницата нарича край на света…
Господарят нарича пеперуда.
Алекс, как се справяме с прихващането на целта?
Целта продължава да е оцветена, шефе.
Да опитаме S-лента. Закърпи го.
Милър… обади се!
Милър!
- Хей, опитваш се да ми пръснеш тъпанчетата ли?
Слушай, трябва да разкараш задникът си оттам.
Земните ракети са насочени към Ерос, а ние оцветяваме окото на бика.
Не ни поставяй в неприятното положение да трябва да те взривим.
Знаеш ли, имаше време не твърде отдавна,
когато щях да се прикова за Ерос върху тези ракети.
Знам какво имаш предвид, пояснико. Сега се раздвижи!
Да, сър!
150 активни термоядрени ракети под твой контрол.
Вярвам, че това те прави най-могъщият човек в системата точно сега.
Така ли? Тогава ми донеси чаша кафе.
О, плавания! Ерос ускорява отново.
И то много.
Започвам да мисля, че Ерос не харесва следенето или нещата насочени към него.
Не губи видимостта!
Вече сме на неговата скорост.
Ти искаш де сме равни, Роси може да се справи,
но разбери, при скорост като тази,
няма да сме дълго наоколо да се радваме на ездата.
Какъв е пределът? - Не знам, може би 15-20 G-та.
Вероятно може, ако се нафиркаме до козирката,
но накрая един от тези малки кръвоносни съдове в мозъка ти ще се пукне.
Роси ще остане с теб на автопилот, колкото е необходимо.
Грижейки се за посрещането на двестатина ядрени ракети, а?
Това е положението, затова бъди с нас, Милър и всички ще се приберем.
Дори ще те закарам.
Добре, добра бутилка джин Ганимед.
Който не спре Ерос, купува.
Добре, ти си.
Другата новина е, мисля, че се приближавам до зоната на Наоми.
Извинявай?! - Зародишният кристал.
О, правилно.
О, гадост!
Добре, Хос, Ерос заминава напред.
Трябва да кажеш. Преследване или отрязване на стръвта?
Капитане?
Вържи го! Подготви го да следва скоростта.
Имаш го.
Всички ли са готови? - Готови!
Добре, каубои и каубойке.
Идва сокчето.
Съобщение от Росинант, 13 минути забавяне на предаването.
Корабът скача на 15 G налягане, за да следва скоростта на целта.
Автоматично ще се прицелва в Ерос за ракетите.
Оцеляването на екипажа е под въпрос над тази точка.
Те ще останат с Ерос, дори това да ги убие.
Евакуиращата ти совалка е готова. Няма какво повече да правиш тук.
Генералният секретар и повечето от останалите вече заминаха.
Още една минута.
Да.
Арджун. - Как се справяш?
Киселини в стомаха и вълчи глад за една тлъста пържола.
Предполагам, ще те евакуират тук на Луната. Извинявай!
Говорих през теб. Това проклето забавяне…
Арджун, трябва да остана тук.
Не мога да оставя… - Да.
Очаквах да кажеш това.
Не. - Да, аз…
Чакай… - Не.
Чакай, слушай ме… - Чакай, аз първи.
Моля! - Добре.
И остави ме да довърша.
Подготвям се за този момент от години, но вече е тук.
Изгубен съм.
Усмихвах се и се подхилвах, когато ти пое това пътуване до битката при Синай.
Сложих си добро лице, когато ти почти умря при онзи превоз от Палас.
Аз дори…
Да, и това е, което обичам в теб. - О, проклятие!
Знам, че не е било никак лесно.
Зная това и съжалявам… - Престани!
Спри!
Никога не трябва да ми се извиняваш.
Извинявай!
Просто знай, че искам да съм там с теб
и да ти помагам с тази тъжна малка градинка.
Но домът ни е заплашен и ако напусна…
не би ме уважавал повече.
Защо се ожених за такава прекрасна жена?
Изкара голям късмет, нали?
Трябва да съм близо вече.
Наистина близо, това е последния участък, още около 50 метра.
Досега станцията не те възприема като заплаха.
Нека продължава да е така.
Продължава, продължава, продължава…
Не може да вземе Рейзърбак.
Забави, проклет кучи сине.
Отиде ми далака. - Сигурно се шегуваш с мен.
Съжалявам за това, хора!
Пипнах те!
Не може да вземе Рейзърбак.
Рейзърбак?
Хвани ме, ако можеш!
Нека продължава, продължава, продължава…
Наоми, можеш ли да провериш медицинските данни от костюма ми?
Да, добре си.
Имам предвид, ти. - Какво става?
Не, просто не искам да си мислиш, че халюцинирам или подобно.
Добре, давай!
Нали знаеш, тези гласове дето чувам. Мисля, че това нещо разви… не знам,
съзнание, някаква част от каквото ни прави хора.
Изяжда го, изплюва го обратно в някаква друга конфигурация.
Милър, нямаме време за това.
Топлинната карта на Наоми, знаеш ли накъде ни води?
Води ни точно обратно към Синия Сокол.
Където намерихме Джули?
Имам предвид, какви са шансовете, нали?
Тези гласове стават все по-силни. колкото повече се доближавам дотам.
Добре!
Мисля, че тя продължава да е там.
Милър, Джули Мао е мъртва. И двамата я видяхме.
Да, но какво значи смъртта за протомолекулата, нали?
Не говоря за тялото й, имам предвид, нея… нейното съзнание.
Говоря за част от нея, която може да е част от тази скала.
Исусе! - Всичко случващо се тук
е изцяло построено около Джули. Джули беше първата, която се зарази.
И беше точно там на Синия Сокол.
Протомолекулата зарази нея.
Какво ако… и тя е заразила протомолекулата.
Нали знаеш Рейзърбак, нейният стар кораб насочен точно към Земята?
Продължавам да чувам нейните думи за Рейзърбак.
Мисля, че тя мисли, че е на него.
Мисля, че тя контролира всичко това.
Тя е зародишния кристал.
Милър, какво по дяволите се случва там?
Спри да преследваш Ерос! - Не мога да направя това!
Натисни спирачките тогава, задник!
Или това ще бъде наистина кратка езда. - По дявалите!
Холдън!
Алекс, натисни спирачките, но не губи видимост.
Каква по дяволите я свършихме? - Трябва да спрете да следвате Ерос.
Опитва се да се защити, а залогът ми не е за теб.
Не мога да направя това. Ще го загубим завинаги.
Забрави проклетите ракети.
Тя ще ги избегне, точно както направи с Наву или нещо много по-лошо.
Хос, губя видимост.
Екипажът ти ще умре за нищо.
Махайте се сега. Намерете начин да отклоните тези ракети.
И тогава какво? Какво?!
Ще опитам да стигна до Джули, ако има някоя част от нея останала.
Да я накарам да спре тази скала.
И ако това не проработи…
все още имам малкият си приятел тук.
Ще преговаряш с момиче, което си мисли, че е космическа станция?
Като го поставяш по този начин, звучи някак лудо.
Виж, имаме един опит тук.
Не отстъпиш ли, нямаме даже и това.
Алекс, намали мощността.
Да, сър.
Сега всичко е на теб, Милър.
Дълга история, няма време за детайли, но аз съм този с ботушите на земята.
Точно сега е наложително да отклоните земните ракети настрана от Ерос.
Ще очаквам потвърждение.
ОН ще помислят, че крадем ракетите им, сякаш всичко това е нагласено.
Ще взривят Тайко след това.
Фред… - Няма начин да направя това.
Вече е свършено. Те отрязаха скоростта си.
Насочващият лазер на Роси е спрян. Ерос го няма.
Кажи ми, че знаеш какво правиш, малка гадино.
Имаме контрол върху насочването. Ще ги заведа на дълга разходка.
О, момче!
Е…
направихме го…
Синият Сокол.
Какво виждаш?
Някак красиво е.
Просто накарай Джули да спре скалата. После ще дойдем и ще те вземем.
Предполагам ти дължа онова питие. - Не, дължиш ми бутилка, приятел.
Хей…
Благодаря ти, че ме покани в семейството си там, Холдън.
Най-малкото си мислеше, че си струва.
Да, това проработи.
Време е да видим кое какво е.
Хей, Милър…
Какво?
Джули?
Трябва да се събудиш сега, хлапе.
Можеш ли да ме чуеш?
Трябва да се върнеш при мен сега.
Къде съм?
Ти си на Ерос, хлапе. Станция Ерос.
Поне трябваше да е тук.
Това е стъпка нагоре всъщност.
Какво се е случило с мен? Не ми харесва.
Хей, ние никога реално не се запознахме.
Аз съм Милър.
Бях ченге на Церера.
Трябваше да те… намеря и да те върна в къщи.
Работа по отвличане.
Да, един вид клонящо към това, мисля.
Оставиха ме тук съвсем сама и никога не дойдоха за мен.
Слушай, Джули, точно сега тази станция,
тази скала е насочена към Земята наистина бързо.
Сънувах, че се състезавам. - Да.
Отивах към къщи.
Да, ще трябва да спрем това, Джулс.
Не.
Не може да вземеш Рейзърбак.
Никога не се хващаш на глупостите на никого, нали?
Но ти караш този автобус… Джули.
Знаеш ли това?
Земята ми липсва.
Знам, хлапе.
Но не можем да отидем на Земята.
Много добри хора ще умрат, ако отидем там.
Това са същите хора, за които се бориш.
Не мога да го спра. Няма да спре.
Добре, Джули, но трябва да опиташ. - Не мога да спра работата.
Добре, няма да спираме работата.
Но не трябва да отиваме към Земята, нали?
Защо не отидем на Венера?
Движим се в тази посока така или иначе.
Отиваме към Венера, работата продължава.
Не мисля, че мога.
Хлапе… дойдох от ужасно дълъг път, за да те намеря.
Защото вярвам в теб.
Ще повярваш ли, че човек като мен ще повярва в нещо?
Знам, че си боец.
Знам…
че можеш да управляваш този кораб.
Приключих с борбите. Просто искам да се прибера в къщи.
Не можеш да се прибереш в къщи, Джули.
Съжалявам!
Може да отидем навсякъде другаде в цялата вселена,
но не може да се приберем в къщи, скъпа.
Нали?
Но хей, искам да знаеш…
каквото и да стане…
където и да отидеш…
няма да си сама.
Искам да държиш нещо за мен, става ли?
Не мога усетя ръцете си.
Всичко е наред, точно тук.
Имаш красиви ръце.
Аз ги държа.
Тук.
Просто дръж това за минута и не го изпускай.
Какво е?
Няма да те нарани.
Какво ще стане с нас сега?
Не знам.
Ще умрем, може би.
Но ако не умрем, това ще е интересно.
Каквото и да се случи, ще се случи и на двама ни.
Всичко ще бъде наред.
Ти ми принадлежиш.
Превод и субтитри: 5koff