Досега в "Експанзията"…
Тези ченгета щяха да ги убият и двамата.
Съжалявам! - Махайте се от кораба ми!
Ти си единствения човек, който знае истината за Еринрайт.
Единственият човек, на който някой всъщност ще повярва
и това те поставя в несигурна позиция.
Аз съм сержант Роберта Дрейпър, Марсиански пехотен корпус.
Искам политическо убежище на Земята.
Беше права за това нещо на Ганимед. Било е изпитание на оръжие.
Оръжието е готово и Марс го иска.
Ако наистина най-добрият интерес на Земята ви е на сърце,
ще се срещнем лично на кораб по мой избор.
Не отказвайте това предложение. Няма да бъде повторено.
Това е протомолекулата. Не я пипай!
Какво правиш? - Ти как мислиш?
Не може да направиш това. Това е нечие дете.
Дойдох тук да унищожа протомолекулата и това ще направя.
Няма да дойда с теб.
Връщам се, за да се убедя, че Сомнамбул е в изправност и върви.
Ще помогна да вземе колкото може хора от тази станция, преди да загине.
Мисля, че нещо е излязло оттук. - Какво беше?
Направихме протомолекулата по наше собствено подобие.
И има още много… откъдето тя идва.
Това нещо няма вакумен костюм.
Слагай костюма! Отиваме на лов.
ЕКСПАНЗИЯТА
Всичко, което направих, направих го от любов.
За Земята. За нашите хора.
Зная, че го направи. - Добре тогава, помогни ми!
Тези изслушвания…
Ще набодат главата ми на кол.
Кажи им всичко.
Няма начин да отговарям за него.
Вярвай в милостта.
Изкупи греховете си.
Истински или въображаеми чудовища?
Имам предвид, чух те да викаш докато спеше снощи.
По малко и от двете, предполагам.
Затова ли ме водиш на училище, сякаш съм на седем?
Понякога са нужни няколко чудовища, за да се върнеш в правия път.
Аз нямам кошмари.
Седни за минутка!
Хайде! Имаме време.
Добре.
Никога нямахме възможност сутрин просто да си говорим, нали знаеш?
Просто да си висим.
Добре ли си, татко?
Никога не ти казах, че…
Съжалявах, че трябваше да напусна майка ти.
Знаеш, че сега си във възраст, когато времето просто ще…
Ти просто ще сведеш глава и…
И всички стари пръдльовци като мен, всички ще ти казваме:
"така ще го направиш" и "този път ще поемеш".
Всички ще сме експерти как трябва да пораснеш.
Но искам да ти кажа само едно нещо.
И то е най-простото нещо, но най-трудното за помнене.
Вслушвай се в сърцето си.
Независимо какво, то винаги ще е правилното решение.
Хайде, ти… Малко ме психясваш, татко. Хайде!
Съжалявам, човече! Не иска да… Не исках да те психясвам.
Всичко ще бъде наред.
Добре.
Отиде зад този хълм, изходна точка.
Заемам се.
Искам всеки сензор, който имаме да търси това нещо.
Мога да ти дам обхват и топлина с разпознаване на движение,
но не мога да ти дам никакъв радар или лидар.
Не и без да разкрием присъствието си на патрулите горе.
Когато за пръв път видях това нещо отвън,
за част от секундата помислих, че халюцинирам.
Но когато чух какво е станало в тази лаборатория,
сега ми се иска да бях.
Когато европейските високи кораби пристигнали за първи път
на американския континент, местните не могли да ги видят.
Гледката била толкова далеч от опита им,
че те просто не могли да я възприемат.
Така че не видели.
Тези местни всички били заличени накрая, нали?
Ако това нещо навън наистина е някакъв вид човекопротобоклушки хибрид,
тогава… ние сме вчерашният модел.
Отживелица.
Ще видим това.
Ето го! В земеделският купол.
Приготви ТЗО-тата! Контрола на стрелбата при мен!
Защо да го убием?
Толкова е примитивен човешкият инстинкт да унищожаваме неща, които не разбираме.
Не ми се обяснявай, градинарче.
Ако беше на Ерос, щеше напълно да разбереш.
Видя го. Това, което продължавате да наричате "нещо", може да е детето ми.
Ти не знаеш това. Алекс, дай ми обхват!
Дете с душа, Холдън.
Ужасена и измъчвана, неспособна да разбере, какво е станало с нея.
Гадост!
Какво става? Защо спираме? - Има патрул летящ отгоре.
Не прекъсвай!
Ако продължим да се движим и ни видят,
ще ни пратят високоексплозивен пакет за добре дошли
и тогава този лов ще е повече от постоянен.
Точно сега трябва да изглеждаме като част от пейзажа.
Те ще излязат от обхват до няколко секунди.
Закарай ни до земеделския купол, сега!
Слушам, капитане.
Изслушванията за инцидента Ерос
ще започнат в Генералната Асамблея след пет минути.
Джеферсън и Джоди… те не заслужават това.
Ще бъдеш силен заради тях.
Пази това.
Дай го на Джеферсън, ако аз не мога.
И му кажи, че този медал е бил даден на бащата, който познава,
без значение какво чува за мен.
Ти спомогна за привличането на сержант Дрейпър на наша страна.
Тя ни дава важна информация
за марсианското оръжейно изпитание на Ганимед.
Всичко това ще е в твоя полза.
Историята е написана от победителите, Крисчен.
Не е ли?
Обещах огън от боговете, а донесох дим.
Жул Пиер Мао те излъга,
а сега се опитвам да реша, ако се опитва да излъже и мен.
Получих тайно съобщение от господин Мао.
Какво иска той?
Краят на публичният ми лов на вещици срещу семейството му.
Той настоя за среща лице в лице на място по негов избор.
Трябва да го изслушаме. - Ако е замесен с марсианците…
Той държи всички карти тук.
Направи му предложение за мир.
Щях да пълзя, дори и от затворническата килия.
Той няма говори с теб, Садавир.
Крисчен, това може да е единствения ни шанс да останем в играта.
Те вече правят оръжия.
Те ги изпитват… - Ти наистина ли вярваш,
че Марс ще използва тази протомолекула, за да унищожи Земята?
Да, вярвам го.
И аз не бих могъл да убедя Жул за това, но знам, че ти можеш.
Ние нямаме… нямаме много пори.
Спести си парите. Всички са добре дошли, стига де се наслаждават на твърдия под.
Чух, че спират въздуха с по едно ниво в даден момент.
Тогава какво ще правим всички?
Нареди се там, стой далеч от пътя.
Веднага щом разтоварим, ще ви позволя да се качите.
Мога да ви отведа най-много до Европа.
Мога да ви помогна да разтоварите. - Това не е необходимо.
Искаме да работим за нашето място.
Моля, обърнете внимание, че водните системи в Сектор 3 вече не работят.
Още веднъж, водните системи в Сектор 3 вече не работят.
Не сте добре дошли на кораба ми.
Не искаме превоз. Искам да поправя кораба ти.
Панелът ти е скапан от стрелбата.
Благодарение на вас. Вече се грижат за него.
Хей, големи приятелю!
Какво ще кажеш да оградиш тези хора за мен?
Каква е ползата за мен?
Гарантирани първа класа места. Може би две. Какво ще кажеш за това?
Отдръпнете се назад!
Кой работи върху кораба?
Приятел, който дължи на мъртвия ми съпруг услуга.
Той ще го направи. Заел се е.
Корабът ти е ръждясала кофа сглобена от резервни части.
Това ми е специалността.
Ако искаш да се махнеш оттук и да помогнеш на тези хора, трябвам ти.
Вие хора сте магнит за неприятности.
Проклет боклук.
Какво по дяволите правиш?
Това не е за там. - Коя по дяволите си ти?
Моля, остави ги долу и се отдръпни от панела веднага!
Как ли пък не.
Мощността на станцията поддава. Няма време за тези глупости.
Премести се! Премести се!
Къде е старата госпожа? Казаха ми…
Тя е госпожо заместник секретар за теб.
Или просто госпожо.
Има ли някакъв проблем?
Ти си с нас, защото престъпи клетвата си.
Това навик ли ти е?
Сега, ще бъда любезен, но имам малко време.
Никога не се спречквам с някой първа.
Но предизвикай ме и ще мина през теб като през врата.
Добре тогава.
Да вървим.
Имаме потвърждение на координатите за срещата с кораба на господин Мао.
Ще потегляме веднага.
Много мило, че се присъедини към нас.
Просто се уверих, че не сме загубили багажа си.
Кога за последно си напускала Земята? - Не ти влиза в проклетата работата.
Така и си помислих.
Когато мистериозно изчезнеш, никой никога няма да намери тялото ти.
Използвахме това за мишена.
Това трябва да е странно за теб.
Ако е някаква утеха, аз също не искам да съм тук.
Защо аз съм тук?
Защото марсианската делегация е все още на Замята
и докато те са тук, ти си разменна монета.
Така че те взех на борда.
Разбирам, аз съм твоя собственост.
Остави я да спечели. Вярвай ми.
Не съм крехко цвете.
Което е също и защо си тук.
Всяко гадост, която удари вентилатора,
очаквам вие двамата да ме измъкнете от нея.
Всички да се подготвят за излитане.
Архангел 1 е готов и на път за включване в Хотел Ехо Оскар.
Кажи нещо, за да ме разсееш.
Не ми харесва цялата тази постановка.
Защо Мао изведнъж е толкова нетърпелив да излезе на светло?
Това смърди. - Всъщност, млъкни!
Дете може да напусне Земята без да поглежда назад, но не и стар човек.
Жул Пиер може и да е титан на системата,
но животът му, спомените му са закотвени за тази скала.
Това е истинската гравитация на Земята.
То е там вътре.
Дявал го взел!
Ще ни върна обратно и ще ни улесня.
Не, няма! Продължавай!
Добре, искаш ли да го обсъдим за секунда?
Не съвсем. - Добре.
Виж, тези неща, които видя на Ерос…
Искам да каза, че не мога дори… Ти беше в корема на звяра, така че...
Схващам защо това може да е станало лично за теб…
Добре. Затова нека не го мислим.
Колко далеч ще стигнем с това, Джим?
Хванах го!
Не, моля те! - Това не е твоето дете!
Вече не!
Всичката тази смърт?
Не е протомолекулата. Протоген е и хора като теб.
По дявалите, изпуснахме го! Алекс, дай ми пълни 360!
Не можем да маневрираме тук. - Направи го!
Някога замислял ли си се, че то може би ни примамва тук?
Отказваш ли да пилотираш?
Не, сър.
Добре. Слушайте!
Защо не може да чакаме на борда? Въздухът тук става като отрова…
Щото така казва тя, задник. - Хора!
Ще го направим по моя начин или си намерете друг кораб някъде!
Връзките между доковете са сринати.
Как да намерим друг кораб?
Качваме се…
Затваряме вратите, докато тълпата се успокои!
Големият, тези врати ще останат затворени,
докато не ги овладееш.
Какво става навън?
Хората започват да се страхуват, което значи, че започват да са опасни.
Всичко наред ли е? - Да.
Още един горещ ден в Пимлико.
Спокойно, ще се справя с това.
Ще ми трябва едно малко ощипване, да притъпя напрежението.
Обади се на станцията за презареждане и…
Презарежданията спряха преди час.
Това не може да е вярно.
Провери сама.
Не остана много, само новото окабеляване.
Какво има? - Имаме проблем.
Станцията за презареждане с въздух е била спряна.
Не можем да попълним корабните резервоари за въздух.
Колко въздух имаме?
Без да броим нас петимата, достатъчно за около 52 души.
Навън са повече от сто и ще прииждат по-бързо сега.
Това не е добре.
Ако отворим тази врата и обявим, че взимаме 50 на кораб побиращ 300,
те ще се разкъсат помежду си, а и нас.
Ще се обадя на Роси, да накарам Холдън да се върне.
Не можеш. Марсианските кораби заглушават всичките ни комуникации.
Затова качваме всички и когато кораба ни се върне,
прехвърляме тези в повече на Росинант.
А когато корабът ви не се върне?
Искаш бавно да се задушиш с двестатина човека?
Доверих ти се да поправиш кораба ми, не ме карай да вярвам на Джеймс Холдън.
Да не ми казваш, че трябва да оставим всички тези хора?
Искаш ли да отидеш там,
да гледаш във всяко лице и да решаваш кой ще живее?
Мислиш ли, че ще ти позволят това?
В никакъв случай няма да оставим тези хора тук!
Написал си си домашното. Знаеш, че това е любимата ми опера.
Не ме цитирай, но Земята все още прави най-красивата музика.
Е, няма преки пътища към културата.
Нали? Моля!
Жалко е, че тази вечер трябваше да се усмихваме пред фотографите
преструващи се, че сме подписали мирно споразумение.
Но това не е на дневен ред, докато не си върнем своенравната пехотинка.
Добре тогава, нека обсъдим решения.
Колко пъти сме носили маските си едни към други?
Превърнало се е в навик.
Какво ще кажеш да прекъснем този навик?
За половин час?
Чудено! Тъкмо ми сложиха нов черен дроб.
Трябва да го разваля. - Е, господине, имате късмет.
Шотландско злато, 107 годишно,
намерено в корабни останки до Скапа Флоу.
107 годишно…
Обичам това в Земята.
Е, знаеш ли какво, вземи тази бутилка, тя е подарък.
Но колкото до протомолекулата…
Сержант Дрейпър беше свидетел на технология променяща играта
и не може да има мир, ако един от нас я има, а другият не.
Разбирам те, Пьотър, защото…
Е, защото си като мен.
Избрал си да работиш извън ограниченията на правителството си,
защото си знаел, че никой няма да види голямата картина.
Но нашият час на сцената е кратък.
Заложихте всичко на проекта, Садавир
и сега имате дългове, които не можете да платите.
Наистина съжалявам, че един от нас трябва за загуби.
А, не се притеснявай за мен.
Или теб, като стана на въпрос.
Дявол го взел, помисли за хората ни,
готови да се взривят едни други над Ганимед.
И няма да приключи там.
Нека не позволяваме следващата война, да се превърне в последната ни война.
Внимание! Това е приоритетно предупреждение на МКРФ.
МКРФ Каракум е на път към станция Ганимед
и при никакви обстоятелства да не се пречи на кораба…
МКРФ подсигурява коридор за приземяване на пристигащ кораб.
Онези учени събираха лабораторията, за да напуснат с това нещо.
Сигурно това беше превоза им.
Няма да са много щастливи щом разберат, че лабораторният им плъх го няма.
Още една причина да го убия сега.
Предполагам се сбъдна желанието ти.
Марс е в бизнеса с протомолекулата сега, също като всички останали.
Знаеш, че не знаем това със сигурност. - Да, знаем.
И Ганимед е фалшивата им война, за да го прикрият.
Тази жена, тя те прави на глупак.
Тя те използва, за да ни държиш извън кораба й.
Няма пари в спасяването на бежанци.
Лъжеш ли ме, кучко?
Кога ще отвориш тази врата?
Приключи ли? - Да.
Ще лети.
Знаеш, че тя е права.
Не можем да отворим тази врата отново.
Защо всяка нова технология първо е разглеждана като оръжие?
За Марс това може да е граала,
който ще спести столетие от усилията ни по тераформирането.
Толкова ли ти е спешно? - Мисля, че ще си съпричастен.
На младите хора на Марс не им пука.
Те пораснаха под куполи.
Те не възприемат мечтите на старите хора
за превръщането на Марс в друга Земя.
Работата е там, разбира се, че всяка власт се покварява.
Дори мечтите на старите хора. - Не се ли развиваме покрай това?
Не, Пьотър.
Това беше преди 186 минути.
Похарчихме милиарди… в разработката на този прост ензим,
за да отслабим войниците приемащи лекарства за гравитационна болест.
Вашите войници.
Този ензим може да бъде генетически привързан към един приемател.
Погълнат незабавно през кожата без следа.
Сърдечен пристъп. Божие дело.
Искам да кажа, това нещо беше изумително ефективно.
Но после, те го забраниха с Брюкселския закон.
И все пак, ето ни тук, използваме го.
Даваш на маймуна пръчка,
неизбежно тя ще пребие друга маймуна до смърт с нея.
Беше прав.
Един от нас трябва да загуби.
Получено защитено съобщение Цел установена: МКРФ Каракум
Помощ! Трябва ми помощ!
Доведи лекар! Доведи лекар!
ОН-МКР неутрална зона
Проверките по сигурността са завършени. Готови сме да се скачим.
Госпожо Авасарала, ще се срещнем при шлюза.
Очарователно. - Ето как не си ме виждала, сестро.
Аз движа нещата тук. Разбра ли? - Не ми е първото родео.
О, каубойке, приеми се като дипломатически наблюдател на това родео.
Служил си?
РЕР… едно време. - А, военно разузнаване.
Писане на доклади и криене зад бюро, а?
Преден наблюдател, прекарах много време в калта.
Моят КИ е твърде висок за пехотинец.
А моралът ти е достатъчно нисък, за да си шпионин.
Това е добра подготовка за политиката.
Нищо чудно да свършиш в нейния свят.
Всъщност аз убих сина й.
Госпожо, аз съм капитан Малик.
Добре дошли на борда на Гуаншин!
Благодаря, капитане! Моите помощници.
Красив кораб е.
Земята е била много добра към господин Мао.
Харесвате ли краставици?
Щях да ви попитам, откъде сте взели тези прекрасни дивани,
но не искам да започвам безсмислен разговор,
преди началникът ви да се присъедини към нас.
Не мисля, че това ще е проблем.
Госпожо заместник секретар, оценявам идването ви тук…
Просто дай по същество.
Каракум, отговори!
Какво за Бога? - Каракум, отговори!
Холдън, патрулните комуникации се побъркаха. Каракум го…
Няма го.
Искаш да кажеш, че е обърнал или е минал в невидимост?
Не, искам да кажа… минал е в смъртта.
Там още има топлинна следа, където трябваше да е,
но всичко е разпокъсано и разсеяно.
Мисля, че някой го е взривил.
Ще се държите ли като стадо животни? Така и ще се държа с вас!
Бутнеш ли го още веднъж, ще те пратя до най-близкия шлюз.
Ясно ли е?
Какво беше това? - Нещо падна от орбита. Нещо голямо.
Спрете, спрете! Връщайте се!
Наоми, приготви се да се оттласнем. Няма какво да направим.
Вие дори арестувахте братовчед ми. Той е монах.
Когато освободите семейството ми, безусловно размразите активите ми,
ще поговорим как мога да помогна в сдържането на Земята и Марс
да взривят цялата проклета система.
И ти напомням, аз избрах да работя първо с Земята.
А това да се продадеш на Марс беше лек за любовна кавга?
С времето Земята може да получи достъп до протомолекулата, също като Марс.
Ще си партнирате с моите компании във финансирането и проучванията.
Марс и Земята ще поддържат мир чрез баланс,
който вие предпочитате да наричате сигурно взаимно унищожение.
А ти ще останеш по средата,
възползвайки се от двете, някак верен и на двете.
Толкова е просто. - Прекрасна мисъл.
Но когато родителите се борят, детето има криза на предаността.
Разбрахте го превратно, госпожо.
Земята и Марс са децата тук, крещящи за своите дрънкулки.
Слепи за чудото на… Какво има?
Господине, спешно съобщение от секретаря Еринрайт.
Моля? - За вас е, господине.
И заместник секретаря.
Пусни го!
Времето е малко и ще съм кратък.
Марсианският министър на отбраната Коршунов
претърпя гибелна сърдечна атака по-рано тази вечер.
Едновременно МКРФ Каракум изпратен от Коршунов
да вземе доставката на протомолекулната ти технология беше унищожен над Ганимед.
И аз дадох заповедта.
И мога да дам същата заповед, за да приключа живота ти, където дишаш,
на същите координати, на които пращам това съобщение.
Доведе го направо при мен. - Не бъди идиот.
Господин Мао, имаше двама човека в цялата вселена,
които могат да защитят протомолекулния ти проект и сега Коршунов е мъртъв.
Мога да те уверя, аз съм единственият ти останал приятел
и не изпитвай решителността ми.
Крисчен, ако слушаш…
Ти ме научи, ти ми го наби в главата, че Земята трябва да е на първо място.
А сега ме хвърли на вълците за изпълнението на свещената ми клетва,
докато ти пълзиш в краката на Марс и Жул Пиер Мао.
И това е истинското предателство тук.
Така че, Жул, ще почистиш кашата, която направи за мен.
Ще се върнеш на Земята сам.
Ще очакваш инструкциите ми
и ще се върнеш по дяволите обратно на работа.
Леко сега…
Всички системи са на линия и започваме предполетни проверки.
Трябва да сме готови да се отделим от станцията до няколко минути.
Къде по дяволите отиваш?
Наоми, какво правиш? Трябва да стегнем коланите сега.
Ще опитам да поговоря с тези хора.
Не мога да оставя да направиш това. - Хората са изплашени.
Много от тях ще умрат.
И знам, че не можеш да разбереш,
защо това трябва да значи нещо, но това не е мой проблем.
Тези хора ще те убият.
Пусни ме! Пусни!
Не го прави! Наоми!
Изслушайте ме! Моля!
Ти! Ти поясничке!
Оставяш своите да умрат тук!
Изслушай ме!
Корабът има въздух за 52-ма, само 52-ма.
Дойдох тук, за да видим какво ти и аз можем да направим за това.
Опитваш се да ме излъжеш, а?
Като тази кучка, която пилотира този кораб?
Успокой тези хора и ги нареди.
Децата първо. Дай най-доброто от себе си.
Направи го и аз ще сменя мястото си с теб.
Защо ще го направиш?
Бях на последния кораб от Ерос. Не направих достатъчно.
Имах брат на Ерос.
Ние всички имахме.
Корабът е затворен отвътре. Накарай я да отвори вратата!
Ако отворят тази врата точно сега, всички сме мъртви.
Дай ми я! Ще я накарам да говори!
52-ма човека, помогни ми да спася толкова!
Върнете се!
Всички назад! Върнете се!
Вървете!
Къде ви е гордостта, поясници?
Ние сме по-твърди от всеки в системата.
Всеки един от вас знае, обречени сте от деня на раждането си.
Животът ни е труден.
Сега, там има въздух за само 52-ма на борда.
Само 52-ма от нас могат да отидат.
Това ще са деца, млади жени и млади мъже, които ще се качат.
Ако трябва да останем, трябва да останем.
Така че нека сме твърди и да направим, каквото трябва да направим.
Деца, вървете!
Върви! Ще дойде и моето време.
Стойте заедно. - Не, той ще си изгуби мястото.
Вървете!
Следващата група, вървете!
Движение, движение, точно така.
Така е добре. Продължавайте да се движите!
Следващата група, вървете!
Съжалявам, сестро!
И следващата група, вървете!
Хайде!
Това е!
Повече не.
Върви!
Заслужи го.
Благодаря!
Не си приключила още.
Сомнамбул, тук е началникът на пристанището.
Нямате разрешение да напускате дока.
Върнете се на мястото си веднага!
Нарушавате ограничението за полетите на МКРФ.
Моля, потвърдете!
Хванах го! Алекс, дай ми чист изстрел!
Нека да отида и да опитам да направя контакт.
Каквото и да стане, няма да е заради теб. - Как ще направиш контакт?
Видя какво направи на онези хора в лабораторията.
Държаха го в затвор, трябва да знам. - Не мога да те оставя да го направиш.
Предупреждение на началника на пристанището!
Сомнамбул няма разрешение да се отдели и нарушава правилата на МКРФ.
Холдън, Сомнамбул е излязъл. Те са на път.
Нещата трябва да са много лоши на повърхността. Зарежи това, махаме се.
Не отиваме никъде, докато това нещо не умре.
Луд ли си? Ние сме в марсианска зона забранена за полети
и корабът им за черни операция беше взривен.
Второ Сомнамбул си подава главата от станцията. Ще стане напечено.
Наоми беше права и ти го знаеш.
Това няма да приключи нищо.
А семейството ни има нужда от помощта ни точно сега.
Сомнамбул, тук е МКРФ Валкирия.
Върнете се на пристанището или ще стреляме по вас!
Не можем да се подчиним. Станцията се разпада.
Ние сме помощен кораб носещ бежанци.
Настоящите заповеди са никакъв кораб да не напуска станцията.
Върнете се сега! Това е последно предупреждение.
Не можем да се подчиним.
Предаваме се! Качете се, вземете ни под арест.
Просто не стреляйте!
Изстреляно торпедо.
Хванах го!
Хванах го.
Сомнамбул, какво е състоянието ви?
Състояние? Ти кучи сине!
Това е състоянието ми. - И аз се радвам да те чуя.
Дръжте се, деца! Още не е свършило.
Прицелили са се в нас.
И ние ще се прицелим в тях. Във всеки кораб навън.
Всяко ТЗО и торпедо, които имаме.
Добре. Тя се наежва.
Дай ми отворен канал!
О, човече! Ето ни отново.
Добре, на живо си.
Тук е боен кораб Росинант.
Наясно сте с възможностите ни повече от всеки.
Ние ескортираме съд с бежанци напускащ оперативната ви зона.
Всеки кораб, който открие огън по нас, ще почувства съвкупността
от най-модерния марсиански арсенал забит в задника му.
Всички ще умрем заедно.
Това е единственото ни и последно предупреждение.
Стойте настрана!
Знаеш, че някой ще ни пробва, нали?
Не.
Не и днес. Пестят куршумите си един за друг.
Проклет да съм.
Кога стана толкова мъдър, капитане?
Ще го запомня.
Добре, готови сме да вървим.
Изпращам координати за среща със Сомнамбул.
Изглежда сме свободни.
Добре се справи днес.
Превод и субтитри: 5koff