Експанзията - Изхвърлен товар -
Превод: ksp21 subsunacs.net
Добре, какво имаме тук?
Търсим ли търсим, натискаме всякакви копчета като тъпи маймуни,
надявайки се нещо да щракне.
И какво постигнахме? Едно голямо нищо.
Умират и оставят всичко на произвола.
Говори с мен, Джони. Не питай за адвокат. Бъди разумен.
Я, какво имаме тук?
Провери сензорните регистри. Опитай да намериш откъде са дошли
и насочи всички уреди на "Израел" към тази локация.
Разбрано, началник. - Ако идват други рояци,
искам да ме предупредиш.
Какво е? - Ще... ще ви кажа щом разбера.
Минаха право през метала. - Може би те са свалили совалката.
Да, да, трябва да са те.
Мислиш ли, че е възможно? - Ще проверя отломките.
Еймъс, върви с него. Алекс, остани при ранените.
Разбрано. - Да видим какво е това нещо.
Идвам с вас. - Стой тук и дръж всичко под око.
Ще се оправя и сам.
Направено е от метал. - Значи е машина?
Много земен начин на мислене. - Така ли?
Животът на Земята е съставен от въглерод, калий и калций,
но можеше да бъде и от арсен, силиций и желязо.
За нас, това прилича на машина, но тук би могло да е организъм.
Изглежда като станцията в Пръстена.
Протомолекула е.
Ако е активна... - Да, трябва да тестваме всички.
Искаш ли да знаеш откъде е дошло?
И без това отиваме там.
ООН "Триполи". При блокадата.
Видяхме телата само за няколко секунди,
но беше достатъчно, за да изчислим траекторията им.
Екстраполирахме и проверихме пътуващите по този маршрут.
Изглежда идват от "Соуджърнър",
кораб колонизатор на ООН, чакащ от близо 13 седмици
разрешение да премине през блокадата към пръстените.
Загубили са го от радарите преди месец.
Тези колонизатори са натъпкани с припаси - голяма и лесна плячка.
Магнит за пирати. Било е неизбежно.
Сигурна съм, че ООН с радост ще поемат част от вината.
Ако знаеха за инцидента, досега щяха да ни кажат.
Или проверяват дали ще им кажем сами, както и трябва да направим.
Сторилите това не са големи пирати.
Вътрешните си плащат подкупите. Не са имали изгода от това.
Така ли?
Било е послание:
Едно примирие няма да излекува стотици години гняв...
...и все още има Поясници, които знаят как да мразят.
Ще проверим всички за инфекция.
Технологията е на протомолекулата и мислим, че знаем откъде идва.
Отиваме там с учен от Кралската Енергийна Харта.
Ще Ви кажа какво сме открили. - Колко време пътува сигналът?
Шест часа. Докладът от КЕХ съвпада с този на Холдън.
По дяволите. - Ако там има активна протомолекула...
Холдън ще се оправи. Няма избор.
Най-близките кораби са на 2 месеца от там.
Но това ще се разчуе, по един или друг начин.
Ще всее страх у хората. - Може би това е добре.
Ще подкрепи позицията Ви, че пръстените са твърде опасни.
Понякога мразя да съм права.
Време е, Госпожо.
Добра сте с ботушите. - Имах добър учител.
Знам, че е нормално за Първите Джентълмени като мен
да загърбят кариерите си, но какво да се прави?
Добре, всички по местата. - Служба.
Много се радвам, че си тук. - Не бих го пропуснал.
Не мислех, че ще видя северното сияние на Марс.
Това получаваш, като си направиш магнитосфера.
Много романтично.
Направили са си облаци.
Напомня ми за хората, построили великите катедрали,
знаейки, че ще загинат дълго преди края на строежа,
с вярата, че правнуците им ще положат последните камъни в зида.
Изгубили сме този начин на мислене на Земята.
Тук го виждаме във всичко, което правят.
Харесвам твоите наблюдения повече от своите.
Новини: Генералният секретар на ООН идва за първи път на Марс.
За нас ще бъде чест да присъствате. Крисчен Авасарала.
Док 7.
Това е полицейска акция.
Всички в района могат да бъдат задържани или претърсени.
Останете на място и чакайте инструкции.
Инженер 3-ти разряд Роберта Дрейпър. - Предпочитам Боби.
В миналото Сержант Роберта Дрейпър от Марсианската Пехота.
Преди това бях център в отбора по баскетбол.
Уволнена без почести заради неподчинение.
Не, направиха ме нападател. - Мислиш се за забавна.
А ти как мислиш?
Митнически инспектор първи разряд Ричард Санджу.
Не ме бива в гадаенето.
Безупречно досие, семеен, добър Марсианец.
Вярвам ти. - Тази сутрин са го открили
със счупен врат в един товарен контейнер.
Боже. Затова ли е всичко?
Тук пише, че си отговорна за смъртта на двама от отряда ти.
Ситуацията не е толкова проста, но се съмнявам, че ти пука.
Ако ме питаш дали съм видяла нещо, не съм.
Предполагам ви тренират как да лъжете при разпит.
Да, обучиха ме и как да чупя вратове,
но и двете не съм ги правила откакто се върнах у дома.
Такъв ли е? - Още недомлъвки.
Марс все още ли е твой дом?
Вечерята с Генералния Секретар на ООН е голяма чест
за един Марсиански докер.
Приеми поканата.
За марсианец си доста привързана към земляните.
Майната ти. Винаги съм правила всичко за Марс.
Дойдох доброволно и се изправих пред военен съд за Марс.
Всеки ден разкомплектовам скапаните кораби за Марс.
Добре.
Свободна си.
Отсега нататък ще е все така, нали?
Кажи ни, ако чуеш нещо, може да е от полза за разследването,
Инженер 3-ти разряд Дрейпър.
Ти ли си доктора? - Бях медик на Ганимед.
Сега ръководя тази клиника. - Добре. Трябва да поговорим.
Сега се връщам.
Имам много пациенти... - Току-що разбрах, че онзи рояк
има нещо общо с протомолекулата. - Какво?
Трябва да проверим всички за заразата.
Спокойно, екипажът ми е чист. Ще ми трябва помощ със заселниците.
Като Ерос ли ще стане?
Не, не. Затова сме тук, за да го предотвратим.
Загубих много хора на Ганимед.
Това тук е последната ни надежда.
Няма къде другаде да отидем.
Какво трябва да направим?
Тестът е прост.
Дай да видя.
По дяволите. Как изобщо има оцелели?
Не виждам буболечки.
Мърти, това не ти ли прилича на капачка от детонатор?
Казвам се Мъртри. И да, така изглежда.
Виждаш ли следите от изгаряне?
Основният двигател е бил спрян при кацането, нали?
Да, беше спрян.
Мисля, че някой ви е взривил.
Няма и следа от онези буболечки. Намерихме само капачка от детонатор.
Това не значи нищо на този етап. Виж какво друго ще излезе.
Действам.
Като кацахме видяхме и други такива структури.
От "Израел" видяхме стотици от тях по целия континент,
и очевидно не са естествени образувания.
Имат и продължения под земята.
Колко дълбоко? - Радарът не успя да проникне толкова.
Заселниците знаят ли нещо? Дойдоха много преди нас.
Само, че тук няма литий и не са успели да влязат.
Знаеш какви са Поясниците. Ако не върши работа, не съществува.
Да, много добре ни познаваш.
Нека ти взема раницата.
Нищо ми няма. - Ти току-що дойде.
Не е срамно да си внимателна.
Свиквам с отворените пространства.
Ако не беше това, бих го нарекла забавно.
Да, тъкмо пристигнахме. - Вземи уреда и го опри в стената.
Добре.
Ако предположим, че тази система е стара колкото нашата,
според радиоизотопното датиране структурата е на 1,5 милиарда години.
Не разбирате ли колко е странно? - Явно не.
Формите на живот тук са много по-млади.
Тази структура е по-стара от тукашните многоклетъчни организми.
Била е тук дори преди бактериите.
Протомолекулата използва формите на живот за свои цели.
Когато е дошла тук, вероятно е избила всичко.
Еволюцията на тази планета е трябвало да започне отначало.
Значи имаме три биома. - Три?
Създателите на протомолекулата, местната биосфера, а сега и ние.
Това са много системи.
Не можем да предвидим как ще си взаимодействат.
Структурата изглежда плътна. Ако роякът е дошъл от тук,
не мога да кажа точно откъде. - Остави дрона.
Ако се появи друг рояк, може да види откъде излиза.
Нещо?
Не. - Какво очакваше?
Нямам представа. Не усещам нищо.
Жалко, че не знаехме за буболечката, преди да свали совалката.
Да, жалко.
Готова съм. - Добре, лявата ръка, ако обичаш.
Трябва да сте направили доста полети, извозвайки всичката тази руда, нали?
Не сте ли виждали такъв рояк?
Един ден видях как гущер изяжда нещо 2 пъти по-голямо,
като си повърна стомаха. - Добре.
Извънземна планета, нали?
Постоянно виждаш разни неща за първи път.
Гледай ти, чист си.
Лусе.
Нямате ли автоклав? - Имахме.
Свалихме го от "Барб", но изгоря след седмица.
Има прекалено много прах тук.
Мога да помоля Еймъс да дойде и да го погледне.
Гений е с джаджите.
Така ли? Няма да откажа, благодаря.
Тук сме, за да помагаме. - Започвам да го вярвам.
Извини ме.
Здрасти, шефе. - Алекс, как е там?
Засега всичко е наред. Проверихме всички ранени от рояка.
Няма следа от зараза, слава Богу.
При вас? - Обиколихме руините, нищо.
Връщаме се на кораба.
Ще остана още малко, за да не пропуснем някого.
Разбрано.
Чух един слух, че тук някъде имате кръчма.
Не е кой знае какво.
Имат само медицински спирт.
Така ли?
Мисля, че ще ми дойде добре. На теб също.
Току-що казах, че алкохолът не струва.
Знам, но аз лично не пия заради вкуса.
Изглежда имаме нови клиенти. - Това е Джейкъб, съпругът ми,
и дъщеря ни Фелсия.
Приятно ми е. - На мен също.
Никой в мината не е виждал буболечки.
Явно сме късметлии. Четирима ли сме тази вечер?
Алекс, добре дошъл си да останеш за вечеря.
Да, ами не, денят беше дълъг,
по-добре да ви оставя да се видите на спокойствие.
До скоро.
Вие двамата също, разбрахте ли?
Да тръгваме.
Ти ли си главната?
Къде го намерихте? - На площадката.
Взривили сте я нарочно. Вие сте свалили совалката ни.
Убихте много от хората ми.
Това е нелепо.
Площадката ни е нужна, за да извозваме лития в орбита.
Буболечките ви свалиха!
Вътрешните винаги се опитвате да ни натопите.
Землянино. - Постъпете правилно.
Кажете на всички, имате време до сутринта
да предадете онези, заложили бомбата.
Не ни е страх от вас.
Или те ще си платят, или всички вие.
Приятелят ти си тръгна. - Кой, Марти ли?
Не ми е приятел.
Какво предлагаш? - С какво ще платиш?
Г-н Министър-председател, би било полезно да знаем
кога планирате да разпределите новите светове.
Ситуацията е сложна. Твърде е рано за картографиране.
Поясниците не мислят така. Вече започнаха да копаят на Ил.
Извинете, Госпожо. - Новата Земя е аномалия.
Ще минат години преди да започнем да мислим за колонизация.
Господа. - Току-що го получихме от Ню Йорк.
Министърът на вътрешните работи подава оставка.
Моля изчакайте.
Имам покана.
Отбелязани сте за проверка. - Аз ще се погрижа.
Тя е личен гост на генералния секретар.
Насам.
Ето тук.
Приятна вечер. - Благодаря.
Здравейте, аз съм Боби.
Тя изби отряда ни на Ганимед.
Тя защо е тук?
Сержант Дрейпър. - Вече не съм сержант, сър.
Разбира се, извинете. Роберта... - Боби, ако обичате.
Вие кой сте? - Аржун Авасарала, на вашите услуги.
Отдавна чакам момента, в който лично да ви благодаря,
че спасихте живота на моята Крисчен.
За мен беше чест, сър.
И, моите уважения, но щом сте се оженил за Крисчен,
сте много по-смел от мен.
Моят скъп приятел Адмирал Майкъл Саудър веднъж каза:
"Войната не свършва веднага щом хвърлим пушките."
"Свършва тогава, когато се помирят помежду си."
"Дотогава, войната е само на пауза."
Тази вечер ми стана ясно, че е бил прав.
Ние сме един народ и нашата вярност не е само
към Земята или Марс, а към общата ни човещина.
Адмирал Саудър загина във войната,
убит заради своята съвест.
Той загина, бранейки Земята, Марс и истината, която ни обединява.
Но земляните не са единствените с кураж и съвест.
Тук също има такива.
Затова нека отделим минута в мълчание за Адмирал Саудър
и всички като него от двете страни.
Защото те са най-добрите сред нас и са единствената ни надежда
за продължителен и вечен мир.
В доклада пише, че не знаете кой може да е извършил това зверство.
Трудно ни е да го повярваме. - Това е истината.
От вас зависи как ще постъпите.
Сигналът на "Соуджърнър" вероятно е бил заглушен,
но един скиф е получил сигнал за помощ
от тази локация по същото време.
Съдържа код на двигателя, очевидно на Поясници,
но не успяхме да идентифицираме кораба.
Наредиха ми да ви изпратя информацията,
с надежда заедно да открием и накажем виновниците.
Ще направим каквото можем. - И бъдете сигурни, ние също.
Станция Медина съществува единствено заради добрата воля на Земята и Марс.
Добре е да не го забравяте.
Искат нечия глава на кол, за да не изглеждат слаби.
Те наистина са слаби. Вече не могат да контролират Пояса.
Тогава ние ще се заемем.
Разкодирахте ли дневниците от разбития кораб?
Да, шефе. Готови са.
Добре. Изпратете ми ги.
Първият ти ден на планета.
Как беше?
Ужасяващ.
Изморителен.
Велик.
Отчаяно се нуждая от душ. - Да, така е.
Ще направя чай. Искаш ли кафе?
Защо не.
Стига се тревожи.
Късно е. - Добре съм.
Просто...
Малко съм уморена. Това е.
Ами... не реагираш на лекарствата за гравитация много добре.
Каза, че ще отнеме време.
Костите ти са по-здрави, мускулите също,
но кръвоносната система се мъчи.
Не се развива достатъчно бързо. - Явно тялото ми възприема бавно.
Не, Наоми, сърцето ти е слабо за тази гравитация.
Трябва да се спреш малко и да се щадиш повече.
В противен случай ще получиш сърцебиене и скоро сърцето ти ще...
Ще ми мине. - Наоми...
Не казвай на Холдън, ще откачи.
Има достатъчно тревоги.
Моля те.
Добре.
Сетих се, че пиратите, които нападнаха "Амбърджак",
може да са свързани с онези, избили хората на "Соуджърнър".
Има логика, предвид зачестилите атаки.
Пиратите не използват транспондери.
Идентифицират се по кода на двигателя.
Затова сверих кода от ООН с тези от дневника на пиратския кораб,
и виж какво намерих.
Марко Инарос.
Колко добре го познаваш? - Само съм чувал за него.
Наоми каза, че знаеш какво й е причинил.
Тя е един от най-умните хора, които познавам.
Как й е влязъл под кожата?
Той е харизматичен, безкомпромисен, много опасен.
Такива мъже омайват.
Създават си и много врагове.
Кои го мразят най-много?
Сохиро, Дос Аригас.
Ще ни трябва разрешение.
Говори с Доус. Аз ще се свържа с Фред Джонсън.
Ще е нужна голяма награда, за да го хванем.
Дори няма да кажеш чао?
Бяхте заета, но се радвам, че се запознах със съпруга Ви.
Внимавай. Голям чаровник е, но ще разбие сърцето ти.
Той беше единственият, който говори с мен.
Учудена съм, че марсианците са били така неучтиви.
Адмирал Саудър наистина ли каза тези неща?
Не знам. Говорехме рядко. Не се интересуваше много от мен.
Използвахте ме, както и него,
за някаква игра, която не разбирам. Беше унизително!
Не исках да те излагам. Исках да те видя...
Мястото ми не беше там! - Да покажа на останалите идиоти,
че имаш влиятелни приятели.
Виждаха само как Земята вика кученцето си.
Ела да работиш за мен.
Какво? - Майната им на тези.
Щом не могат да те оценят, не те заслужават.
Не искам да ме спасявате. Не ми дължите нищо.
Боби... - Лека нощ, Госпожо.
Трябва да предам доклада. Да им кажа кой го е направил.
Просто го довърши. Знам. Знам.
Спри! Правя каквото искаш.
Спри!
Я, какво имаме тук?
Трябва да поговорим. - Къде беше, по дяволите?
Бях зает.
Онези буболечки... заради теб ли ни нападнаха?
Няма по-добро посрещане от рояк скакалци, а?
Но те не са важни. - Изглеждаха важни,
докато разрязваха целия лагер. - Важното е откъде идват.
Беше на прав път, хлапе, но трябва да тръгваме.
Само ми кажи защо. - Трябват ми ръцете ти, ясно?
Все още нямам такива. Но нямаме време. Тик-так.
Вратата няма да е вечно отворена. - Добре, спри. Къде отиваме?
Ходихме там. Вече бяхме там.
Нямаше начин да влезем. - Джим?
Какво каза той?
Иска да се върна.
Тези отвори определено ги нямаше.
Там ли са отговорите за създателите на протомолекулата?
Не знам. Той каза, че нещо там ще му е от полза.
Затова дойдохме тук.
Добре, идвам с теб. - Всички отиваме.
Всъщност, бих се радвал ако някой остане на "Роси",
да ни наблюдава в случай, че се нуждаем от помощ.
Съгласна ли си? - Добре.
Ще се грижа за вас, момчета.
Къде си, дявол го взел? - В града!
Държа нещата под око, както каза Холдън.
Добре, с Холдън отиваме... - До после.
Моята работа ли искаш? - Не.
Имам си по-добра.
Радвам се, че тези патрони не ти трябват.
Има много олово на "Роси". Лесно ще си направя още.
Тук ще бъда богат.
Да, но няма какво да си купиш.
Купих си това.
Не ти дават да спиш на кораба?
Ще спя навън.
Тук е като на Земята, но с по-чист въздух и повече луни.
Това беше мое.
Какво друго имаш?
Къде отиваш? - Излизам с приятели.
Късно е.
Какво, по дяволите, правиш? - Моля те, махай се.
Ще ти обясня. - Какво е това?
Хапчета за концентрация. Ако те заварят тук, ще ме убият.
Сама ще те убия. Идваш с мен. - Не мога!
Ще са тук всеки момент. Не мога!
Такъв идиот си. Обзалагам се, че приятелката ти знае нещо за
митничаря пребит до смърт при доковете тази сутрин.
Не съм разбрала. Странно. Затвори вратата.
По-добре да побързаме. Шефът ни чака.
Да... трябва ми само минута. - Не, махаме се.
Вече не работи за вас.
Дейвид, бебче, леля ти се превръща в проблем.
Не знаех, че ще дойде, кълна се. - Майната му.
С теб е свършено.
Дейвид приключи.
Следващия път няма да има следващ път.
Ставай!
По-бързо!
Добре!
Добре съм! - На Церера...
По дяволите! - ...постоянно крадяха вода.
Беше голям проблем.
Сигурно съм проследил стотина тръби из дълбините на станцията.
Без полицейски истории. - Има поука.
Не ми пука.
Там долу растяха едни гъби.
Просто ми кажи какво, по дяволите, търсим.
Ела тук.
Това. Трябва да се махне, ясно?
Запречило е механизма.
Корен.
Да.
Довлече ме тук посред нощ да се правя на градинар.
Всички вършим нечия мръсна работа, хлапе.
Аз само натискам копчета, гледам какво ще светне,
но не мога да натисна това тук.
Този народ е построил неща на милиарди години,
но няколко корена им пречат?
Тук не е имало корени, когато са ги строили.
Джим, не знам какво ти казва призрака,
но последния път заради Милър изпадна в кома.
Тя има право.
Добре, без кома този път, хлапе. Обещавам.
Трябва да разберем кой е убил строителите.
И двамата ще получим отговори.
Само искам гласът ти да се махне от главата ми.
Де да имах и аз само един глас в главата.
Какво значи това?
100,000 загинаха на Ерос. Пробвай ти да ги носиш в главата си.
Все още чуваш гласовете им?
Гласове, спомени.
Старица, тананикаща си песента от сватбата.
Дете, което сънува кошмар.
Пищящи хора в очакване на смърт, която така и не идва.
Съжалявам.
Щом свършим с това, може би и двамата ще се наспим.
Млъкни!
Чичка.
Да, ти, старче.
Ти си проблемът. - Чуваш ли това?
Всички вие земляни... - По дяволите.
Нямате право да ни заплашвате.
Поясниците... ние построихме Ганимед.
Превърнахме го от ледена топка в градина.
А вие скапани вътрешни разрушихте всичко.
И когато трябваше да бягаме помогнахте ли ни?
Не. Всички ни изгониха, сякаш сме заразни.
Останахме без нищо. Дойдохме тук.
Спахме на земята.
Но построихме всичко това.
Създадохме нещо, открихме съкровище,
и ето ги пак вътрешните, готови да отмъкнат всичко.
Както винаги, нали?
Не ми пука за историята. Не съм взривявал нищо на Ганимед.
Днес с теб имаме само един проблем. Някой тук уби 23 от хората ми.
Внимавай, землянино.
Денят още не е свършил.
Ето това вече е заплаха.
По дяволите!
Джим?
Нещо става.
Холдън! - Джим, затваря се!
Трябва да излезеш веднага! - Побързай!
Алекс, измъкни го! - Хайде!
Дръж се! Хванах те!
Дърпай! По дяволите.
Хайде!
Побързай!
Хайде, подай ръка!
Алекс, какво става? - Дявол го взел.
Джим! Какво стана?
Джим, Алекс, добре ли сте?
Да, нищо ни няма.
Мамка му.
По дяволите! - За Бога!
Какво беше това?
Мамка му!
Какво, по дяволите, направи?
Превод: ksp21 subsunacs.net