Експанзията - Ретрограден -
Превод: ksp21 subsunacs.net
Какво, по дяволите, става? - Мъртри.
Изби приятелите ми. Аз съм следваща.
Ще те скрия на "Роси". Там ще си в безопасност.
Но... - Тръгваме веднага.
Всички назад!
Еймъс!
Стойте настрана.
Назад.
Остави го! - Ти на чия страна си?
Достатъчно. Изправете го.
Не си струва да го убиваме.
Претърсете лагера.
Каква загуба. - За мен е по-скоро чудо.
Дали сме го довършили?
Не виждам движение.
Поне сме го приспали. - Стига ми.
Дойдохме да изучим планетата, не да я взривим.
Целите ни са много различни. - И вие криете своята.
Бяхте при руините, когато тръгна мълнията.
Знаехте, че това ще се случи и криете нещо от мен.
Кой е Милър?
За съжаление не е нещо, което трябва да знаеш.
Мисля, че вече имам право.
Наоми?
Джим, Мъртри е побеснял.
Уби четирима от заселниците. - Какво?
Сега търси Лусия. Ще я заведа на "Роси".
Ранена ли си? - Добре сме.
Почти излязохме. Лусия знае заобиколен път до кораба.
Къде е Еймъс? - Пребиха го.
Прикриваше ни, нямаше какво да направя. Съжалявам.
Просто ни чакайте, където сте. - Не, трябва да се движим.
Ще се срещнем на "Роси".
Капитан Холдън, моментът не е подходящ.
Какво си мислиш, че правиш? - Наказвам терористите.
На мое място щеше да сториш същото.
Ако нараниш Наоми, ще те убия.
Наоми? Помага на виновницата.
Нямаш право да убиваш когото ти скимне.
Не определяш законите тук. - Нито пък ти.
Имаме по-големи проблеми от совалката ти.
Структурите на тази планета са машини и една от тях се включи.
Затова ли беше торпедото? - Да!
Свърши ли работа? - Да, но може да има и още.
Ще ги мислим на момента. Нямам проблем с момичето ти,
не искам да й навредя, но помага на престъпник.
Ако те е грижа за нея, кажи й да се предаде.
Тръгваме!
Бегълката е с Наоми Нагата.
Тръгнали са към "Росинант". Трябва да ги изпреварите.
Не ги пускайте вътре. Хайде! Движение!
Джеймс, момчето ми,
пратих те там да бъдеш моите очи и уши.
Сега структурите, които уж бяха неактивни
хвърлят светкавици,
а от теб няма и дума.
Моля те, намери начин да ме включиш в натоварения си график,
вдигни скапания телефон и ми кажи какво, по дяволите, става там.
Извинете. - Какво?
Съжалявам, Госпожо. Готови са за интервюто.
Добра работа с транспортьора. Никой не го е правил толкова бързо.
Служих на "Широко" и "Шуисен".
Просто добре познавам корабите.
Ще ми се да имахме още няколко като теб.
Сър, длъжна съм да Ви докладвам престъпление.
Какво? - Снощи имаше кражба от 12-ти сектор.
Една от вратите беше оставена отключена нарочно,
за да дойдат двама крадци и да вземат каквото им трябва.
Участвах в обира.
Не взеха оръжия, само техника от Юпитерския флот.
Колко ти платиха? - Изнудваха ме. Нямах избор.
Но знаех какво правя, и че е престъпление.
Ще поема наказанието. - Някой друг знае ли?
Не, сър.
Не искам да те загубя заради такава глупост.
Може да си остане между нас. - Наистина?
Благодаря Ви, сър. Няма да се случи отново.
Не, имах предвид дали би могла да го направиш отново?
Сър? - Войната свърши.
Всичката тази техника само заема място.
Трудно се оправяме.
Новите ти партньори може да имат нужда и от други неща.
Изборът е голям. - Извърших престъпление.
И никой не е пострадал.
Какъв е проблемът да го направим пак?
Освен ако предпочиташ да те докладвам.
Няма нужда.
Напускам. - Стига де.
Това е добра възможност и за двама ни.
Дрейпър, не бъди глупава.
СВП "Тайнън". Пояса.
Марко Инарос.
Това ли е човекът, когото търсите?
Наградата ти.
Как го намери?
Продаваше товари от вътрешните на черния пазар на Метис.
Защо? Да не би да е искал да го хванат?
Постоянно следят луните.
9 Метис. Астероидът.
Наблизо има много по-добри пазари за открадната стока.
Защо чак там?
Ами кораба "Соуджърнър"? - Нарязан и продаден.
Каза, че го е продал на части.
Ще ви върнем 10% ако ни позволите да го убием.
Ще се позабавлявам. - Оценяваме жеста,
но трябва да говорим с него.
Десет процента? След всичко, което им сторих?
Дос Ариагас винаги са били евтини.
И тъпи.
Капитан Ашфорд...
...братко.
От уважение няма да ти губя времето.
Ще ви платя двойно да ме пуснете.
Приятелка съм на Наоми Нагата.
Има само един начин да се измъкнеш от тук.
Какво, по дяволите?
Май боят не ти понася много. - Че на кой му понася?
Следващия път ще получиш куршум в главата.
Трябва да махнеш това.
Или ще изкъртя скапаното легло.
Ако искаш да останеш жив си затвори устата
и се надявай Мъртри да забрави случката.
Ако е тръгнал след хората ми, по-добре не стой на пътя ми.
Търси онези, които свалиха совалката и бяха готови да ни довършат.
Верен си на екипажа си. Разбрах.
Но Мъртри ме измъкна от калта и цял живот ще съм му задължена.
Шандра, Мъртри иска да те види.
Още не могат да открият бегълците.
А ти би ли си седнал на задника?
Благодаря.
Не ми се искаше да го застрелвам.
Говори Началник Мъртри. Имам нужда от наблюдението ви.
Говори Д-р Саркис.
Съжалявам, но уредите ни в момента следят за промени в релефа.
Не ми пука за тъпите камъни, преследвам двама бегълци,
трябва да ги намеря веднага. - Бегълци? Кой? Защо...
Това не Ви интересува, Докторе. Ще ми помогнете ли,
или искате Вие да го отнесете?
Съжалявам, не мога да Ви помогна.
Скриваме се зад планетата и сигналът ще прекъсне.
Ще се свържем след 11 часа, 43 минути и 19 секунди.
Докторе! По дяволите.
Затваряме лагера.
Ако поясниците опитат нещо, застреляйте ги.
Хайде. - Близо сме.
Трябва да починеш. - Още не.
Сядай.
Съжалявам.
Съжалявам, че те въвлякох в това.
Нямаш вина.
Както казах... тук сме, за да помагаме.
Мъртри е животно. - Но е прав.
Ние бяхме.
Виновни сме за това, което каза.
Аз го направих.
Не исках никой да пострада.
Ще говорим като стигнем кораба.
За първи път толкова много ветерани се връщат едновременно.
Отделът по настаняването едва се справя.
Имате ли представа... - Не губете надежда.
Имайте вяра в Марс. Все нещо ще излезе.
Не очаквах да те видя тук. - Нито аз теб.
Някакъв успех? - Не и за мен.
Но се отвори място в корабостроителницата,
ако знаеш как се работи с оксижен.
Ти защо не си там? - Напуснах.
Толкова добра работа? Защо?
Дълга история.
Само това ли ме чака отсега нататък?
Ще свикнеш.
Чувам го постоянно.
Да изпием по бира?
Разбира се, че бях разочарована като разбрах за Нанси Гао.
Винаги съм смятала историята й за вдъхновяваща.
За съжаление всичко е било точно това - една история.
Истината е, че Нанси Гао е използвала правителството за собствените си цели.
Въпрос.
Само да не е "Кой плаща?", останах без работа много преди теб, така че...
Тук струва ли ти се по-различно?
Май сменят пиенето във вторник.
Имах предвид планетата. От последното ти заминаване.
Не мисля, че през живота си съм виждала някой безработен.
А сега се редят на опашки.
Да, кара те да се чувстваш като ненужен багаж, нали?
Майната му. Марс не ни заслужава.
Още две. - Нека са текили.
Разочарован ли си? - От всичко.
Наоми не е тук. - Това го знам.
Не е нито с вас, нито с Пояса.
Върнала се е при любимите си вътрешни.
Следиш ли я? - Да.
Много си мил.
Наоми не мислеше така. - Къде е синът й?
Какво ти е казала?
Използвал си я и си взел детето й, когато се е опитала да си тръгне.
Това ли е последната история? - Излъгала ли е?
Хората първо лъжат себе си.
Както ние в момента.
Още бяхме само хлапета.
На Палас, с онзи старец Ройку начело.
Вечер се говореше за революция по баровете,
а на следващия ден проспивахме половината смяна.
Само пиехме и се правехме на интересни.
Знаеш какви са младите. - Не съм била толкова млада.
Унищожил си "Агустин Гамара".
С Наоми го унищожихме заедно.
С нейния код и моята координация. Беше велико.
Ти си терорист, тя не е.
Тежеше на съвестта й.
Бях до нея след всеки кошмар и бършех сълзите й.
Някои са родени за бойци...
...а други не.
И няма как да разбереш, докато не влязат в бой.
Тогава не разбирах... но болката й бе потопена в любовта й към мен.
Не я виня, че ме напусна.
Какво направи с Филип?
Най-доброто, което можах.
Как мина?
Говори прекалено много.
Но все още диша, ако това имаш предвид.
Не, но сега имаме друг проблем.
Засякохме го на радара.
Движи се към нас.
Няма транспондер, непознат код на двигателя, не отговаря.
Можем ли да го победим? - В директен двубой?
По-добре да бягаме.
Затворили са цялото селище.
Пазачите на Хартата са заключили поясниците и не ги пускат.
Поисках да видя Еймъс, но отказаха. Казват само, че още е жив.
Съжалявам. - Няма нищо, докторе.
Ще се върнем за Еймъс веднага щом можем.
Само се пазете. Наоми, къде сте?
В основата на хребета, до който кацнахме.
Като стигнем до "Роси", ще вляза по стълбата в товарното.
Стойте там. Ще ви вземем. - Не.
Ще има пазачи при шлюза. Трябва да ги разкарате.
Може да стрелят по нас, но няма да посегнат на
пратеника на генералния секретар на ООН.
Права е, капитане.
Добре, не отваряйте вратите на товарното докато не ни чуете.
Скоро ще стигнем. - Ние също.
Да тръгваме. - Сигурна ли си?
Нищо ми няма. - Добре.
Този от вашите ли е?
Надявам се. Има доста ракети на него.
Няма да стрелят с него тук. - Да, ще се качат.
Няма да им хареса. - На вас също.
Нито пък на мен. Какъв е смисълът?
Оставете ме. Хората ми ще ме вземат и всеки по пътя си.
Няма нужда от жертви.
Не е лоша идея.
Вътрешните биха ли направили същото за нас?
Сключили сме примирие. - На тях не им пука.
Ако те пусна навън, няма да е със скафандър.
Хората ми няма да оставят нещата така.
Ако ме убиете, ще вдигнат бунт.
На Церера, на Тайхо.
Може дори ценната ви Станция Медина да пострада.
Това ще ти хареса, нали?
Би било хубава гледка.
Но дотогава и тримата ще ни няма.
Това ли предпочитате? - Шефе.
Корабът на Инарос ускори, настигат ни.
Увеличи скоростта и запази дистанцията.
Да, Капитане.
По дяволите. - Какво има?
Проблем с реактора. Не можем да ускорим.
Ще видя какво мога да направя.
Провери задната картечница. Скоро може да ни потрябва.
Слушам, шефе.
Клаес Ашфорд. Камата-Сянка на Калисто.
Лявата ръка на Андерсън Доус.
И сега куриер и предател.
Жалко.
Затвори си устата или ще ти я затворя аз.
Марко, нашите похвати вече не важат.
Пръстенът промени всичко.
С риск да ми затвориш устата, но грешиш.
Много от хората в Пояса са живи благодарение на теб,
вземаше храна, лекарства и въздух от тираните и ги даваше на тях.
Всички тези кораби, натъпкани с почва, лекарства,
заслони, системи за отпадъци, Поясът щеше да стане рай...
...все още може.
Всичко това чака някой да го вземе.
А после?
Толкова много нови системи.
Не принадлежат на вътрешните.
Принадлежат на този, който ги вземе.
Ние ли? - Точно ние.
Марко, това са само мечти.
Нямаме кораби. Нямаме оръжия.
Не бъди толкова сигурен.
Войната на вътрешните не погуби само корабите им.
Взе им душата.
Марс вече не е онзи, с когото се сражавахме.
Какво общо има Марс?
От доста време не си се чувал с хората си, нали?
Корабът е стар.
Какво казваше за Марс?
После може да продължим разговора.
Когато се върна на кораба си.
Ако изобщо оцелееш след битката.
Изпрати съобщение на приятелите ни.
Не се върза. - Струваше си да опитаме.
"Тайнън", говори Блек Скай.
Прихванали сме кораба на Инарос.
Голдън Боу също. - Матар Кубилея готови за атака.
Няма да отнеме много.
Корабът на Инарос се отклони.
Нямахме намерение да те предаваме на вътрешните.
Къде ходиш? - Знаеше ли, че алкохолът
е безплатен за ветерани? Защо никой не каза?
Добре, че барманът случайно ни чу, сметката не беше малка.
Да не е станало нещо на работа? - Онези задници можеше да ни кажат.
Трябва ти чаша вода.
Боби, май си попрекалила.
Какъв е поводът? - Не сега.
Изгубих си работата, хлапе.
Съжалявам. - Виж, моментът е труден
за всички завръщащи се ветерани. - Боби, много съжалявам.
Ще се оправи, има къде да стои. Отивай си в стаята.
Ще разпитам на работа, може да има места в поддръжката.
Знам, че не е много, но... - Това са глупости.
Дейвид! - Боби е герой на Марс.
Няма да работи като скапан чистач! Заслужава повече!
Млъквай, лайно такова.
Не знаеш през какво минах да защитавам дрисльовци като теб.
Боби, стига. - Не ми казвай какво заслужавам!
Боби! - Всичко, което имаш, е...
Боби, спри! Стига! - Съжалявам!
Това е полицейска акция.
Останете на място и чакайте инструкции.
Роберта Дрейпър? - Какво става?
Роберта Дрейпър, арестувана сте за кражба и заговор.
Имаме показания от началника Ви и списък с липсващите части.
Да тръгваме.
Наоми?
Наоми!
Не отговаря.
Тя ще се справи.
Ранена е. Познах по гласа й.
Не е. Лекарствата за гравитация не й действат.
Опитва се да изтърпи, но...
...не е добре.
Съжалявам, Джим. Накара ме да обещая, че няма да ти казвам.
Притискай раната.
Наоми Нагата!
Давам ти дума, че няма да пострадаш!
Това няма нищо общо с теб!
Няма нищо.
Тръгвай.
Ти дори не ме познаваш.
Лусия!
Имаш семейство, съпруг, дъщеря.
Помисли за тях!
Блъфира.
Няма да им стори нищо.
Не мога да ги изложа на риск заради постъпката си.
Хайде.
Наоми! - Простреляна е.
Давай! Тръгвай!
Не се тревожи. Ще се погрижим за теб.
Чакам този момент откакто ни открадна онези оръжия на Япет.
При толкова глупави пазачи дори не е кражба.
Дано не съм ги наранил сериозно.
Ти ли? Не.
Но аз ги убих.
Блек Скай ще вземе 30% от състоянието му
за причинените от него вреди.
Голдън Боу също.
Фред Джонсън и Андерсън Доус оценяват съдействието ви
в тези нови времена.
Мисля, че 25% е справедливо,
остатъка ще се разпредели между другите.
Уважението е взаимно.
Всички сме от СВП, нали?
Ние ще изберем наказанието.
Мислите, че това е гаранция?
Щом сте съдии, няма как да станете затворници?
Ти наруши мира с вътрешните. - Не представляваш Пояса.
И щом решението е общо, значи е справедливо?
Какво е престъплението ми?
Или важното е да ме убиете, без значение причината?
Избил си "Соуджърнър". Дос Ариагас са те заварили с плячката.
Неотдавна го наричахме победа.
Блек Скай убиха земния губернатор на Титан.
Защо не го хвърлите тук с мен?
Това беше преди. - А, да.
Преди пръстените.
Преди пръстените да променят всичко.
Пръстените не промениха вътрешните.
Казват, че има достатъчно системи за всички.
Богатства за всеки.
Това винаги е било така.
Поясът винаги е имал богатства, но винаги са ни ги отнемали.
А сега... сега им помагаме.
Чух достатъчно. - Оставете мъртвецът да се доизкаже.
Ако му позволим, ще ни убеди. - Нека го изслушаме.
Това ще му е за последно.
Ние сме Поясът.
Съюзът на Външните Планети.
Винаги сме се борили за живота си.
Ако сега спрем, губим не само душите си.
Всичко, което съм правил...
...е за поясниците.
Мислите, че вече всичко е ново.
Не е.
Заради един пръстен...
...сега сме приятели с вътрешните?
Нима заради един пръстен ще преследваме своите,
докато кораби, построени с наша руда летят към планети,
на които дори не ни дават да живеем?
Нима един пръстен ще направи вътрешните
добри, честни и справедливи?
Споразумяхме се с вътрешните, за да задържим "Медина".
След всички неспазени обещания, защо мислите, че ще спазят това?
Не са сменили нравите си.
Допуснаха ни, защото са по-слаби от нас,
губят ни времето с приказки, докато съберат сили да ни прецакат.
Това е истината.
Откраднах кораба и товара им,
върнах им хората, макар и не в най-добрия си вид.
Затова може да ме убиете.
Или...
...мога да ви дам товара, който не успях да продам.
Корабът е разпродаден, но ще ви дам печалбата.
И тогава ще мирувам, като послушно момченце...
...докато вътрешните нарушат мира,
както и ще стане.
Кой тук ме осъжда?
Имам право да знам.
Говоря от името на Андерсън Доус и Церера, и казвам смърт.
Нека живее.
Блек Скай приема предложението на Инарос.
Голдън Боу също.
Съгласни сме да плати.
Кубилея казва...
Говоря от името на Фред Джонсън и станция Тайхо.
Приемаме предложението на Инарос. Ще живее.
Уреди плащането и се обади на кораба си.
Свободен си.
ООН има личната гаранция на Андерсън Доус и Фред Джонсън,
че проблемът е решен.
Няма да се случи отново.
Това беше грешка.
Марко успя да те убеди.
Не успя. Но убеди останалите.
Голдън Боу и Блек Скай вече се страхуваха, че ще загубят влияние,
щом блокадата бъде премахната и Медина започне да функционира.
Ако го бяхме осъдили на смърт въпреки гласа им,
щяхме да започнем гражданска война. Направих каквото трябваше.
Думите му ще убедят и други.
Има тази... дарба.
Не... намислил е нещо.
Ще го държим под око. - И той ще го очаква.
Той даде обещание пред всички. Наруши ли го,
сам ще подпише смъртната си присъда.
Ако го хванем.
Опасявам се, че няма да имаме друга възможност.
Предполагам не е имало на кой друг да се обадиш.
Предложението ти още ли важи?
Още ли работиш на доковете?
Вече не.
Това променя нещата.
Ще трябва да те наема за постоянно.
Дадено.
Не знам за теб, но не прекосих половината космос,
за да стана съучастник в убийство.
Мъртри е превъртял.
Ами ако изпратим съобщение до централата?
Ако знаеха какво прави, със сигурност биха го прибрали.
Охраната тук е заключила предавателите към Земята.
По заповеди на Мъртри, доколкото разбрах.
Трябва да измислим нещо.
Сама го каза, работата ни тук е важна.
За момента можем само да се съсредоточим върху нея.
Погледни това.
Сеизмографите, които сложихте все още засичат активност.
Онази машина още работи?
Не, трусовете са на други места, из целия континент.
Епицентърът се появява, движи се и пак изчезва,
а после излиза друг на различно място.
Звучи сякаш машините са няколко.
По данните съдя, че са много повече. - Нека ги прегледам.
Ще ти се обадя по-късно. - Добре.
Д-р Саркис, трябва да видите това.
Тези острови отделят огромно количество топлина.
Какво, по дяволите, става там долу?
Шефе, готвя се за излитане.
Трябва да върнем Наоми горе час по-скоро.
Разбрано.
Съжалявам.
Недей.
Исках да имам избор.
Не ми пука къде сме, само искам да сме заедно.
Но ти пак ме оставяш.
Ще се върна.
Джим.
Не ми харесва идеята да излизаш там сам.
Само се грижи за Наоми.
Дадено.
Това нямаше нищо общо с Наоми.
Помагаше на терорист, който уби много невинни
на кораба ми.
Всичко приключи.
Вече не командваш ти.
Превод: ksp21 subsunacs.net