Е К С П А Н З И Я Т А - Изстрел в тъмното -
Превод: ksp21 subsunacs.net
Спрете. Спрете!
Има достатъчно за всички.
Постройката се държи. - Това е добре.
Капе вода на места, но не е проблем.
КЕХ и поясниците са в отделни лагери,
така че почти всичко си е постарому.
Освен, че ще се мразят още повече. - Освен това.
Наоми, вътре проблясва дневна светлина.
Може би водата се отдръпва. - Да, но доста бавно.
Над вас все още има океан.
Значи няма къде да отидем? - Не, освен ако нямате лодка.
Кога ще можем да се покажем?
Не знам със сигурност, но поне след два дни.
Явно ще постоим тук известно време.
Някакъв успех с двигателите?
Не, ядреният синтез вече не работи.
Скапаният Милър. Колко време ще издържите?
С "Едуард Израел" можем да поддържаме орбита с месеци, но...
Изчислих промяната в орбитата на "Барб".
При сегашната им скорост и енергиен запас,
имат само няколко дни преди да изпаднат от орбита.
Трябва да измисля нещо бързо.
Кажи ми, ако нещо се промени.
Холдън.
Можем ли да се върнем горе? - Още не.
Водата се отдръпва по-бавно от очакваното.
Ще имаме чиста вода само за ден, може би два.
Трябва да намерим начин да презаредим.
Видяхте какво стана със совалката на Хартата.
Може да успеем да свалим нещо с парашут,
но няма как да го вземем, докато сме под вода.
Вижте, правя каквото мога. - Как можем да помогнем?
Значи разчитаме само на вас и невидимия ви приятел.
Значи сте забелязали петната преди час?
Да.
И в двете очи ли са?
Лявото е по-зле, но ги виждам и в дясното.
Съпругата ми е лекар.
Спомена, че е имало дете с очна инфекция преди няколко дни.
Дали е някаква зараза? - Не, не бих го нарекла така.
По-скоро е някаква алергична реакция.
Значи можете да го излекувате?
Антихистаминът вероятно ще помогне, но трябва да видя и останалите.
Имайте търпение.
"Едуард Израел" не могат да кажат колко дълго ще сме тук.
Действаме все едно е за постоянно.
Как сме с храната и водата? - Пречиствателите работят на 100%
и имаме 4 куфара с храна. - Добре.
Все пак ги пестете, докато разберем повече.
Поясниците ще свършат храната си и трябва да сме готови.
Видях ги да оглеждат запасите ни. - Да, пак ще ни нападнат.
Защитаваме лагера на всяка цена.
Бъдете разумни. Повече са от нас,
а тук долу нямаме предимство.
Нека те ни нападнат първи.
Ако запазим самообладание, всички ще оцелеем.
Знаете си работата. Действайте.
Само два дни, така ли?
"Барб" има енергия за около ден.
След това няма да може да ускори и да остане в орбита.
Все нещо трябва да може да се направи.
Ще свържем батериите на совалките със стабилизаторите.
Така ще спечелим още време в орбита. - Колко още?
Ще разбера, когато видя модулите. - Добре.
Какво друго можем да направим? - Ето, погледни.
Така, според нас...
...този кръг от луни е зоната, в която ядреният синтез не работи.
Но няма как да разберем, докато не излезем от нея.
Това ли правим сега? - Още не. Само в краен случай.
Какво значи "краен случай"?
"Барб" няма да стигне толкова далече.
Ако трябва, ще прехвърлим дъщеря ти и останалите на "Роси".
Никой от "Барб" няма да умре.
Ако загубим лития, така или иначе сме мъртви.
Оставаме без нищо и няма как да си върнем колонията.
Моля ви, трябва да има друг начин.
Не може да свършим така. - Знам. Правим всичко по силите си
да го предотвратим.
Въпреки, че лесно спряхме удара по защитите ни,
не беше така лесно да бъде избегнат.
Сключихме примирие със СВП
и гласувах доверие на новите ни съюзници,
че ще има справедливост за жертвите на нападението.
Лидерите на СВП провалиха мен, а аз - хората на тази планета,
като не положих достатъчно усилия да заловя тези терористи.
Сигурността на тази планета и хората й
са моя най-голяма отговорност,
към която винаги съм се отнасяла сериозно и ще продължа да го правя.
Боже Господи. Звуча нелепо!
Дори аз не бих гласувала за себе си.
Директният подход беше добро решение, госпожо.
Това директно ли беше? Трябваше да подходя с нечия глава на кол.
Открихме ли извършителя?
От разузнаването ще имат информация до час.
Не можехме да отлагаме докато хванем някого.
Не и с този край на дебатите.
И вместо това ме облещихте там да говоря глупости 15 минути.
"Вярвайте ми. Невинаги съм такава издънка."
Гледах ви. Мисля, че изглеждахте искрена и открита, госпожо.
Знаеш ли кой друг е искрен и открит?
Онзи, който си мълчи, докато не му зададат въпрос!
Виждам, че политиката не спи.
Моля те, кажи ми, че това е само кошмар.
Получихме резултатите от анкетата.
Думайте, нямам търпение да разбера.
Гао е на три пункта от вас.
И това е след речта?
Можеше да е много по-зле.
Разкарайте се оттук, и двамата.
Искаш ли нещо по-твърдо? - Може би цианид?
Имаме само бучиниш.
Колко поетично.
Защо ти позволих да ме убедиш да наема тези идиоти?
Защото са най-добрите в работата си.
Разбирам. Започвам да си събирам багажа.
Ако ги уволниш сега, това само ще ти навреди.
На мен ли? Току-що ме накараха да призная, че съм слаба.
Само призна, че не си безгрешна.
По време на избори е едно и също.
Какво си мислех? - Излезе и каза истината.
По-добре да си бях мълчала.
Мисля, че реагираш пресилено. - Разбира се.
Не трябваше да реагирам изобщо.
Сега всички ще ме подлагат на съмнение.
Трябваше да послушам себе си.
Беше искрена с хората. В това няма нищо лошо.
Спри, дявол го взел!
Щом съм постъпила правилно,
защо тъпата Нанси Гао е на три процента от мен?
Мисля, че съветниците бяха прави. - Ясно.
Значи когато дойде друг Ерос и планетата ни гори,
поне ще знаем, че сме постъпили правилно.
Не искам да те виждам такава.
Ти сам поиска да участваш в кампанията.
Така е. Права си.
Сега знаем, че и аз правя грешки.
Марко Инарос убива всички на "Соуджърнър",
маскира кораба и го използва срещу нас.
Спряхме го, този път. Не знаем много за фракцията му.
Свързани са с пиратски набези, контрабанда и изнудване в Пояса,
но сравнително малко, спрямо Блек Скай и Голдън Боу.
Изглежда хората на Марко са много лоялни,
но единството на групата и независимостта им привличат
членовете и на други фракции на СВП.
Такава голяма операция не е присъща за някой като него.
Сигурни ли сме, че информацията е достоверна?
Източникът е надежден.
Марко Инарос се опитва да си изгради име,
и вече успя.
Положихме доста усилия да открием Марко,
и хората ни в Пояса са прихванали това съобщение.
Заснето е преди дни на "Пизуза", товарен кораб близо до Палада.
С помощта на губернатора на Церера
открихме един от съучастниците на Марко, който го разпозна.
Марко често използва товарни кораби като прикритие.
Използва пътниците като жив щит.
Истински герой на народа. Марко още ли е на този кораб?
Следим маршрута на кораба. Не е спирал никъде
и не се е срещал с други кораби. Никой не е слизал от него.
Видели ли са го хората ви да се качва на кораба?
Не, но както казах, източникът е надежден.
Ако предположим, че още е там, какви са вариантите?
ООН "Разколников" е най-близкият боен кораб.
По ваше нареждане "Разколников" ще унищожи кораба за минути.
Марко и всички други на борда ще бъдат елиминирани.
Дано има и друга опция.
Тактическо нападение.
"Разколников" ще удари само двигателя на кораба.
Тогава отрядите пехотинци ще влязат и превземат кораба.
Косвените загуби ще са малко, но все пак има риск за хората ни.
Има ли шанс да успеем да хванем Марко жив?
Да, госпожо, но е много малък.
Ако успеем и го осъдим, ще послужи за назидание
на всички Поясници, които дръзнат да посегнат на корабите ни.
Продължавайте да следите кораба.
Искам и двата варианта в готовност.
Генерале, позиционирайте отряда си и ми кажете, когато са готови.
Да, госпожо. - Тогава ще взема решение.
Капитан Холдън.
Очевидно нямаше как да очакваме тази ситуация с корабите.
Не, но би било добре ако споделите малко от резервите си с другите.
Не знаем колко дълго ще оцелеем тук долу,
трябва да подсигуря своите хора.
Ако хората започнат да гладуват, никой няма да оцелее.
Осъзнавам го, затова трябва да се махнем възможно най-скоро.
Да не би интересите ви да са се променили?
Предвид скорошните ви изяви и проблема със синтеза,
всичките ни приоритети се промениха.
Казахте, че призрачният ви приятел е включил тези машини наоколо?
Да. Ако не ги изключим, не мисля, че ще мръднем оттук.
Има ли нещо, с което хората ми могат да ви помогнат?
Какво например? - Не знам.
Опитвам се да разбера с какво си имаме работа,
за да ви помогна да решите този проблем.
Никой не печели, ако всички умрем.
Не зависи от мен. Ако Милър не се върне,
няма какво да направя.
Г-н Холдън. Добре. И двамата сте тук.
Имам лоши новини. - Явно всички имат.
Не е само това. Преди да тръгнем,
забелязах някакви...
...микроорганизми, които растяха в окото ми.
Изследвах повечето от нас. Всички сме заразени.
Останахте само вие. Седнете.
Казахте ми, че е алергия. - Това казвам на всички.
Не искам да всявам паника.
Истината е, че едноклетъчните организми на тази планета
се заселват в очите ни.
Не проникват в клетките ни като вирус,
но телата ни са съставени предимно от вода
и високоенергийни молекули.
В нас нямат конкуренция.
Течността в очите ни е чудесна среда за тях.
Изпълват мястото с малките си, зелени бебета.
Значи... изяждат очите ни отвътре?
Да, вероятно ще изядат очите ни.
Какво можете да направите? - В момента, нищо.
Нека ви сканирам пак.
След колко време... ще започнем да ослепяваме?
Някои вече ослепяват. Не съм сигурна, но може би ден.
Само ден?
Защо се случва сега? - Обичат солена вода.
Вероятно при наводнението са се добрали до всички ни.
Сега живеем на едно и се разпространяват по-лесно.
Забелязали ли сте някакви зелени петна в очите си?
Не, никакви. Защо?
Изглежда не сте заразен.
Значи всички, освен него са заразени?
Дали има нещо общо с извънземния ти приятел?
Не мисля. Той е просто сигнал в главата ми.
Трябва да ви взема кръвна проба.
Докторе, очевидно това е основната ни грижа в момента.
Всички зависим от вас.
Ще направя каквото мога.
Може ли? Благодаря.
Защо стоиш сам? - Татко отиде да намери мама.
Така и не се върнаха.
Както и много други.
Но родителите ти са спасили теб.
Да, предполагам.
Това им е работата. Да те защитят и опазят жив.
Но вече ги няма.
Не.
Няма ги.
Какво ти има на очите? - Влезе ми нещо зелено.
Да, аз също виждам зелени петна.
Боли ли?
Само сърби.
Виждаш ли хубавата дама ето там?
Не, там.
Всичко е зелено.
Не се тревожи. Аз ще гледам и за двама ни.
Какво правиш? Дай ми го!
Не ме докосвай! - Върни го!
Стой тук.
Стой си там! Не ме пипай!
Крадец! - Не съм направил нищо!
Опита се да ни откраднеш водата! - Отивах да взема своята...
Лъжец! - Спрете!
Казах да спрете!
Връщайте се на поста си. Това е заповед. Тръгвайте.
Хайде.
Това е само началото.
Да.
Рано или късно ще се наложи да убием някого.
В такива ситуации, винаги става така.
Внимавай. - По дяволите.
Ще ти трябват всички модули.
Трябва да има 12 от тях. - Да, виждам ги.
Виждала ли си чарковете на такъв кораб досега?
Не и на работещ.
Имаше стар товарен кораб на Ганимед, в който ни водиха от училище.
Мислех, че ще работя по виртуални кораби в университета,
а не на истински в орбита. - Повярвай ми,
тук ще научиш много повече, отколкото в някой университет.
Кое му е смешното? - Звучиш като майка ми.
Тя е права.
Виждам, че майка ти се мрази за това, което е направила.
Не мисля, че е искала да нарани някого.
Просто се е опитвала да опази семейството и дома ви.
Ил е нейна мечта, не моя.
Познавам чувството да искаш да избягаш.
Всеки ден става все по-трудно.
Ти какво направи?
Побягнах...
...и оттогава съжалявам.
Майка ти винаги се е грижила за теб.
Тя иска да отидеш и да преследваш мечтите си.
Всяка майка го иска.
Но се страхува, че ще направиш грешка,
че ще направиш нещо, за което ще съжаляваш,
и няма да може да те защити.
Това вече няма значение.
Трябва да вземем всички сънотворни и болкоуспокояващи
от аптечките в лагера.
Ще помогнат ли с ослепяването? - До някаква степен.
Когато хората осъзнаят, че вече не виждат,
думите "запазете спокойствие" няма да са достатъчни.
Няма ли да успеете да откриете лек дотогава?
Не и докато не разбера защо имате имунитет.
Не всички са хващали чумата.
Не всеки говори с извънземни.
Ослепяването звучи като по-добрия вариант.
Говорите, сякаш е проклятие.
Ако бяхте на мое място щяхте да разберете.
Не мисля така.
Получавате знания и отговори, за които другите само са мечтали.
Както и ужасни кошмари, които никога няма да забравя.
На мен ми звучи приемливо.
Пропътувала съм милиарди километри, за да бъда първият биолог,
изследвал форми на извънземен живот.
А вие, от друга страна, сте единственият човек в историята,
който може да комуникира с напреднал извънземен вид,
и твърдите, че е досадно?
Не е същото, когато нямаш избор.
Всеки учен би убил, за да е на ваше място.
Поне аз бих.
Как са поясниците? - Няма да оцелеят всички.
Не се надявах на такъв отговор.
Ще взема някои от лекарствата ти.
Болен ли си? - Не.
Но всички други са.
Виждаш ли зелени петна?
Да. Защо?
Поради някаква причина всички, освен мен, са заразени с тях.
Докторката каза, че е алергия.
Много по-лошо е.
Колко по-лошо?
Може би имаме само ден, преди всички да ослепеят.
Сериозно ли говориш?
Значи много повече хора ще загинат.
Опитваме се да открием лек, така че се надявам да го избегнем.
Но ако настъпи паника, никой няма да излезе жив оттук.
Ще ми трябва помощта ти да овладеем ситуацията.
Не мога да се справя без теб.
Да, ще направя каквото мога.
"Ахил от Поликсена си изпати,
но храбрият Аякс натупа брат й!"
Ахил бил най-силният войн,
затова Одисей се опитва да го победи с хитрост.
Тази техника може би изглежда...
Седнете, слушайте внимателно. Няма аз да съм на контролното.
Вече каквото и да кажа, няма да е по-интересно от госта ни.
Довършете пиесата... ще бъде в контролното,
както и Престън, Уърдсуърт и Лоугън.
Ще се видим другата седмица.
Мислех, че спонтанните посещения са против правилата.
Майната им. Аз командвам. Исках да видя съпруга си.
Поласкан съм, какво е толкова спешно?
Съжалявам.
Тази сутрин бях изнервена и не бях на себе си.
И аз се чудех коя е тази жена на дивана.
Онази, която дори не искаше да приеме позицията.
Прав си, не исках.
Пръстенът е виновен.
Когато стана онова с Ерос, се чувствах безсилна.
Светът щеше да свърши и аз не можех да направя нищо.
И сега се чувствам така.
Защото се тревожиш за планетата, или защото нямаш контрол над нещата?
И двете.
Ще ми се да можех да ти помогна.
Никога нямаше да се справя без теб.
Нуждая се от подкрепата ти в такива моменти.
Никога не съм се съмнявал в действията ти,
защото знаех, че са оправдани.
Но имам чувството, че сега за теб не е важно да си права.
Важното е да спечелиш.
Наистина ли ще е толкова лошо да загубиш?
Не знам, това ме плаши. Затова трябва да спечеля.
Няма как да съм права, ако не спечеля.
На какво си готова, за да разбереш?
На каквото е нужно.
Здрасти.
Исках да ти кажа, че Наоми и Фелсия
взеха енергия за още 3 часа от совалката.
Красиви са, нали?
Напомнят ми за Ганимед.
Човекът, който ги засади, е от там.
Върна се, за да им помогне с възстановяването.
Ганимед беше толкова красив.
Когато Фелсия беше малка ме караше да я водя
да гледа огледалата над куполите.
Мислех, че й харесват, защото са големи и лъскави.
Но всъщност искаше да разбере как работят.
Не помня да съм я виждала по-щастлива.
Времената бяха други.
Имах семейство на Марс.
Какво е станало с тях? - Не, имам предвид, че...
...все още са си там.
Просто... аз не съм част от семейството.
Когато синът ми беше на пет,
искаше да му подаря пясък за рождения ден.
Пясък?
Пясък от истински плаж, от Земята.
Сигурно го е видял на някоя снимка.
Знаеш ли колко е скъпо да се сдобиеш с нещо такова?
Още помня изражението му, когато отвори кутията.
Чудя се дали още го пази.
Изгубих семейството си...
...защото не бях мъжа, от когото се нуждаеха.
Вечно ще живея с тази мисъл. Няма какво да направя.
Но ти все още имаш шанс да изживееш нови моменти с детето си,
вместо да стоиш като мен и да мислиш за единственото хубаво нещо,
което си направила за него.
В момента работят по Ганимед и счупените огледала.
Има надежда за теб.
Огледалата, това е.
Мисля, че знам как да спасим "Барб".
Веднъж с Фелсия гледахме как един дрон влекач
повдигна огледало с повредени стабилизатори.
Добре. Разбирам какво казваш.
Имаме дронове, но дори да ги използваме всичките,
няма как да увеличим скоростта на "Барб" достатъчно.
Но може да използваме самия кораб, нали?
Ще изложим и двата кораба на риск. - Но може ли да стане?
На теория, би могло.
Имаме достатъчно енергия за необходимата тяга,
но ще ни трябва нещо да свържем корабите,
а тук няма нищо, което да ползваме.
А миньорските мрежи? На "Барб" има от тях.
Не знам. Трябва да има разстояние между корабите.
Колко?
Поне километър.
А ако разплетем мрежите и направим кабел с тази дължина?
Дали ще стане?
Моля ви.
Трябва да го направя.
Наоми, какво...
Казах, че не искам да говоря с теб. - Чуй я, Фелсия. Моля те.
Майка ти има идея как да спасим "Барб".
Момент, тя ли?
Искаме да свържем "Роси" и "Барб",
за да може "Роси" да издърпа кораба по-високо в орбитата.
Трябва да разплетете миньорските мрежи
и от тях да направите кабел.
Да. Да, можем да го направим.
Кабелът трябва да е дълъг поне километър, за да е безопасно.
Не може да позволим корабите да се блъснат.
И не може да го свържем отпред.
Центърът на тежестта се промени заради лития.
Ще трябва да издигнем конструкция, която да балансира всичко.
Може и да стане... но имаме ли време за всичко това?
Ще трябва да разберем.
Ще ослепеем? Шегувате се, нали?
Работи по намиране на лек, така че има надежда.
Нещата се промениха. Трябва да опазим мира,
докато Д-р Окойе открие лечение.
Ще трябва да споделим храната и водата си с тях.
Затова спряхте боя.
Нещата лесно могат да излязат от контрол
и ако не мислим бързо, ще умрем.
Но ако си изиграем картите правилно, всичко това може да е в наша полза.
За един ден стана нещо, което щеше да ни отнеме години.
Ако издържим докато заселниците измрат,
планетата е наша. - Чухте Холдън.
Ще подкрепи поясниците...
Точно затова няма да позволя да се стигне до съд.
Трябва да затворим устата на Холдън още сега.
Виждали ли сте Лиам? - Пази пречиствателя за вода.
Наказание за изпускане на нерви.
Мислех си за "Антерос".
Още имам кошмари от този кораб...
...застиналите лица на поясниците.
Когато се прибирахме се връзвах за стената докато спя,
опитвах се да забравя, че съм в безтегловност.
Но не помогна. Така и не можах да спя.
Тогава КЕХ утроиха печалбата си и получих допълнителни $6,000.
През цялата си кариера убивам и правя другите богати.
ООН ни изпратиха да правим проучвания и да живеем заедно с поясниците,
но е в интерес на компанията поясниците да оттеглят иска
и да загубят правата си върху планетата.
Ще получа един процент от всичко, ако поясниците изчезнат.
Това са милиони печалба от лития.
Но ако контролираме технологията, която Холдън задейства,
планетата ще струва още стотици милиарди.
Най-накрая ще получите каквото ви се полага.
Не, ние ще го получим. Има достатъчно и за двама ни...
...и за всеки, който ни помогне.
Нещата няма да свършат добре за Холдън.
Трябва да знам, че си с мен.
Винаги сте имали моята преданост.
И аз така мислех, но страничните ти занимания
ми дават причина да се съмнявам.
Еймъс не е проблем.
Лиам!
Лиам, къде си?
Лиам!
Лиам?
Лиам! Лиам!
Всички да стоят назад!
Стойте назад! - Какво правиш? Какво правиш?
Тръгвай! Стойте назад!
Назад! - Не, пусни ме!
Какво правиш?
Млъквай!
Убил си приятеля ми, скапан боклук!
Това как ти се струва? Харесва ли ти?
Пусни го! - Пусни го, Юджийн!
Уби най-добрия ми приятел! - Тогава ще бъде наказан.
Имаш 3 секунди. Едно... - Така не мога да те защитя.
Две... - Остави скапаното оръжие
или ще те застрелям сам!
Какво по дяволите?
Недей, не го пипай!
Какво става?
Плужеците... убиха го.
Откъде влизат?
Отвсякъде.
Някаква промяна в курса?
Не, госпожо. "Пизуза" е на същия курс.
ООН "Разколников" е на позиция.
Ракетите са заредени. Оръдието също.
А хората ви?
ОНПК 1 следват "Пизуза".
И двата варианта са готови.
Щитове на 100%.
Изчакваме.
Изпратете хората си, генерале.
Да, Госпожо.
"Разколников", влизаме.
Ляво. Един вляво.
Ти! Излез, покажи се!
Къде е Марко Инарос?
Не знам. Не знам.
Продължаваме на изток. Движете се.
Продължавайте. Марко Инарос. Марко Инарос!
Не знаем! - Чисто е.
Чисто.
Няма го. Чисто е.
В каютите е чисто! - Не знам!
Какво става? Поеха ли контрол над кораба?
Движат се към командната зала. Още 30 секунди.
Покрий дясно.
Чисто!
Спри! Къде е Марко Инарос?
Не знам! - Къде е? Къде е Марко Инарос?
Не е тук. Продължаваме.
Не знам. Не знам.
Не знам. - Отдясно!
Стреляй! Стреляй!
Под обстрел сме!
Говори ОНПК 1.
Изгубихме "Пизуза".
Превод: ksp21 subsunacs.net