Е К С П А Н З И Я Т А - Едноокият мъж -
Превод: ksp21 subsunacs.net
Земляните ни нападат.
Нищо не сме направили.
Дават го по всички канали в Пояса.
Ще убият всички ни.
ООН ни нападна без причина.
Действията им застрашават примирието
и поставят ситуацията при Пръстена под въпрос.
Кандидатката за генерален секретар Нанси Гао, призова за разследване.
От това страдат всички страни. СВП са наши съюзници.
Мирът между нациите ни е ключов за колонизацията на новите светове.
Гао ще се възползва от това максимално.
Трябва да сменим подхода. Мисля, че трябва да отидете
и да говорите директно с хората.
Г-жо, Генерал МакКорт е тук.
Нека влезе. Затворете на излизане.
Добро утро, Г-жо. - Добро утро, генерале.
Знам, че денят ви е бил тежък. - Да, от най-трудните в кариерата ми.
За мен също. - Г-жо Секретар.
Тук съм, за да подам оставката си.
Генерале, няма нужда да се жертвате.
Знам, че ще изглежда така, но не това е целта ми.
Аз съм пехотинец. Вие сте главнокомандващ.
Винаги съм следвал заповедите ви, но не мога, с чиста съвест,
да служа на лидер, който хвърля войници в битка за своя облага.
Преследвахме терорист, който трябваше да бъде осъден.
Изпратихме хората си неподготвени.
Пехотинците платиха с живота си.
Мисията ни е все така важна.
Загинаха войници и цивилни, за да спечелите повече гласове.
Може би оправдавате действията си, но аз не мога.
Свободен сте.
Добре дошъл на станция Медина.
Радвам се да ви видя.
Обеща да не прекаляваш.
Така е.
Кучи син. Продаде ни.
Каза на земляните къде е Марко и куп поясници умряха заради теб.
Марко е нагласил кораба да избухне. Изигра ни.
А ти се хвана, от мерак да се подмазваш на вътрешните.
Бъди благодарна, че не пратих теб.
Решението да дадем информацията на ООН беше правилно.
Успокои земляните, а ние останахме чисти
пред фракциите на СВП, които подкрепят Марко.
Марко ни излъга най-нагло.
Другите фракции щяха да ни подкрепят.
Сега, с това видео, ще спечели хиляди поясници на своя страна.
А с твоите обвинения към ООН ще са още повече.
Превърна Марко в герой.
Поверих ти вота си, а ти избра да го пуснеш.
Оправях твоята бъркотия. - Мен ли обвиняваш?
Ти не беше там. Тя постъпи както трябва.
Видя каква е ситуацията и взе правилното решение,
колкото и трудно да беше. - Това направих и аз.
И двамата нямахме избор. - Не. С примирие или без,
няма да продаваме своите на вътрешните.
Всички имаме вина, а сега имаме и повече проблеми.
Затова, майната й на политиката.
Вътрешните искат контрол над Пръстена,
не можем да го допуснем. - Затова съм тук.
Ще договоря начин да запазим контрола над Пръстена,
а ООН да оттеглят кораба си.
Използвах вашата информация като разменна монета,
за да държа ООН настрана.
Тази станция е в основата на икономическата ни независимост.
Трябва да я запазим на всяка цена.
Можете и без мен. Напускам.
Дръмър.
Здравей. - Как върви там долу?
Още един поясник се отдели.
Току-що открих тялото му. - По дяволите.
Казах им да стоят на място. Слепи са, а не глухи, дявол го взел.
Правиш, каквото можеш. Без теб, никой няма шанс.
Да. Кажи ми, че поне вашият план сработва.
Още работят по кабела и конструкцията.
Довършвам обтегателната система на "Роси".
Скоро ще изравним орбитата и започваме изтеглянето.
Добре.
Поне при един от двама ни да върви както трябва.
Ще ти кажа, като свържем корабите.
Добре.
Холдън, ти ли си?
Да.
Намери ли Барет?
Да.
Мъртъв е. - Мамка му.
Не мислех, че ще тръгне. - Ако чуете някой друг да се отделя,
викайте и ще дойда. Плужеците вече са навсякъде.
Никъде не е безопасно. - Махнете го от мен! Махнете го!
Полека. Спокойно. Няма нищо върху теб.
Няма нищо, спокойно.
Изби ги всичките.
Еймъс?
Вече ги уби. Мъртви са.
Изпращам съобщение и на останалите, да спрат да идват.
Имаш ли нужда от нещо?
Не, добре съм.
Дай ми горелката. Може да ми потрябва.
Остава в мен.
Холдън? - Да.
Какви са резултатите от анализа?
Вие ми кажете.
Да.
Съдържа основно вода
и тридецил, и оле... ил... алкохоли.
Олеил. Идват от океана.
Висока концентрация на R и S-2 пропи-пипер-дин стерео-зомери...
Пропил-пипердин стереоизомери, това е отровата.
Бензо-фено-номи, остатъчни количества меден хромит.
Достатъчно. Потвърждава теорията ми,
че плужеците произвеждат силен невротоксин,
който моментално ни парализира,
и предизвиква задушаване, при контакт с кожата.
Има ли нещо, което да ни помогне да направим ваксина?
С непознат биологичен вид и оборудването, с което разполагам,
дори да виждах, би ми отнело около седмица.
А организмите, от които ослепяхте?
Открихте ли нещо в кръвта ми? - Нищо необичайно. Не знам.
Може да имате имунитет заради гените на родителите си,
но това не ни помага.
Пропускаме нещо.
Капитан Холдън?
Повикахте ме?
Обадиха ни се от "Едуард Израел".
Казаха, че до утре водата ще се отдръпне.
Чудесно, но не мога да изведа всички, ако съм единственият виждащ.
Хората ми ще се справят, ако ни напътствате.
Може да сме слепи, но горе поне няма да ни падат плужеци по главите.
Няма да оставим поясниците тук.
Не ви карам да ги оставите. Моля ви да помогнете на нас.
Щом излезем оттук, всички тръгваме заедно.
В страната на слепите, едноокият е цар.
Ще заведа поясниците до тоалетна.
После ще се върна да заведа и вашите хора.
Благодаря ви, капитане.
Защо си станал толкова рано?
Съжалявам. Трябва да тръгвам.
Ако се правиш на играч, да знаеш, че изпускаш гофрети.
Долу ще си взема кафе.
Имат и палачинки, ако това предпочиташ.
Закъде бързаш?
Имам интервю за работа.
Снощи нищо не каза.
Да...
...в ледена мина на Европа.
Казват, че ще е поне за 10 месеца.
Поздравления. - Не знам дали ще стане, но...
...не ти казах, защото не исках да развалям всичко.
Нищо не разваляш. - Добре.
Благодаря, че го приемаш леко.
Да оставим гофретите за довечера?
Да, разбира се. - Хубаво.
Корабът идва от Калисто.
Товарът му ще стои на трето ниво преди да го рециклират.
Какво стана с кодовете? - Ще ги имам довечера.
Този път верните, нали? - Майната ти.
Имаме ли купувач? - Вече е уредено.
Просто местим пратката до една от каютите.
Значи сме посредници?
Само пазим пратката и я предаваме. - И това е всичко?
Това е, а заплащането е десет пъти повече от миналия път.
Мамка му.
Каква е пратката? - Нямам тази информация.
За тези пари, няма значение.
Значи ни плащат да не задаваме въпроси?
Това проблем ли е? - За мен не е.
Хубаво. Утре ще ви дам инструкциите.
Щом не обичаш лесни пари, тъкмо ще има повече за нас.
Значи това ще попречи на кабела да се скъса?
Да, с другото, което Фелсия прави на "Барб" ще го държат изпънат.
Ако се отпусне и опъне прекалено рязко,
натоварването ще го скъса.
Ако това стане, ще имаме ли време да вземем всички от "Барб"?
Наоми, наближаваме "Барб".
Време е се снишим.
Натискам спирачките. Ще го усетите,
така че се хванете за нещо.
Разбрано. Готови сме.
Започваме.
Мрежата свърши.
Кабелът е само 800 метра. Дистанцията е малка.
Нали си го сметнала правилно?
Да. Ще стане, нямаме избор.
Исках да ти благодаря, че мразиш родителите си.
Може би ти си спасението ни.
Ще взема още приспивателни и болкоуспокояващи.
Как са поясниците?
Чух, че плужеците са убили някои от тях.
Без лекарствата, мъртвите щяха да са много повече.
Остана ни само едно.
Принтерът ви може ли да направи още?
Съставките за този тип лекарства свършиха.
Мамка му.
Даваме ви храна и лекарства за поясниците,
но в един момент ще свършат. Трябва да намалим загубите.
Поясниците няма да забравят, че са тук заради вас.
Холдън! - Холдън!
Какво? Какво стана? - Мисля, че някой тръгна... натам.
По дяволите.
Еймъс!
Еймъс?
Еймъс.
Еймъс... върни се назад.
Чуй ме.
Кажи нещо.
По дяволите, Боже мой!
Еймъс, спри!
Добре.
Така. Държа те. Всичко е наред.
Някой идва.
Внимавай с крака.
Холдън? - Да.
Еймъс.
Еймъс, погледни ме.
Погледни ме.
Все още дишаме, живи сме.
Не мога да те загубя.
Търсих те. Минах през всички барове в станцията.
Пия, когато съм ядосана, не когато съм тъжна.
Дръмър, разбирам защо напусна,
но трябва да бъдеш по-хладнокръвна.
Фред Джонсън не биваше да се меси,
но е прав за станцията. Нуждаем се от нея,
както и от вътрешните, ако искаме мирно бъдеще.
Мормонските картини в офиса винаги ме разсмиват.
Вътрешните се гордеят с историята си,
как са избивали чужди народи и вземали земите им.
Вярвах в идеята на Фред за независим Пояс,
но сега, когато сме свободни, рисуваме същите картини.
Убиваме невинни, дори собствените си хора,
а в замяна получаваме... мир? С вътрешните?
Надявам се Марко да греши за бъдещето ни,
но се опасявам, че е прав.
Марко е нихилист...
...който се прави на патриот.
Не е бъдещето на Пояса.
А нима това е?
Цял живот водя битки.
Пролял съм достатъчно кръв и знам,
че насилието няма да ни осигури по-добро бъдеще.
Звучиш като политик.
Не, просто съм стар.
Възрастта те променя по неочаквани начини.
Вече не съм толкова дребнав.
Фред ти е предложил да поемеш станцията, нали?
Да, предложи ми. Но аз отказах.
Имам по-спешна работа. - Какво например?
Ще заловя Марко и ще го убия.
Интересен начин да започнеш мирно бъдеще.
Колкото по-дълго живее Марко, толкова повече хора ще събере,
и ще има още по-голям риск за нацията ни.
И честно казано, искам да го видя от външната страна на шлюза.
Виждам, че възрастта не те е променила напълно.
Ще ми трябва добър командир за тази мисия.
Позицията е твоя... ако я искаш.
Мога ли да ви помогна?
Извинете, търся Исай Мартин. - Кой е, скъпа?
Исай. - Здравей.
Здравей. Заповядай, влез.
Боби, това е жена ми, Кейтлин. Кейтлин, това е Боби.
Работи като консултант в отдела. - Приятно ми е.
На мен също. - Спри!
Мамо! - Извинете ме.
Емили ме блъсна! - Чарли не играе честно.
Време е за лягане. - Нещо за пиене?
Не, благодаря. - Хайде. Ставайте.
Тези малки разбойници са Чарли и Емили.
Ще ни прочетеш ли приказка?
Съжалявам. Не знаех, че имаш семейство.
Няма нищо. Какво става?
Относно работата. Нещо не е както трябва.
Звучи твърде лесно и има много неизвестни.
Няма да се откажем. - От Белтран ли дойде поръчката?
Да, той го уреди. - Нямам му доверие.
Военен е, нали?
Казах ти, че няма да помагам за кражба на оръжия.
Белтран каза, че не е нищо смъртоносно.
Знаеш ли със сигурност?
Не си лекомислен. Винаги държиш да знаеш всичко.
Какво става?
Ако свършим тази работа, ще събера достатъчно пари да замина.
И къде ще отидеш? - В Пръстена, нови светове.
Колонизаторските кораби вече се редят да влязат.
Ще кача семейството си на един от тях.
Не пускат никого през блокадата. - Засега, но ще я вдигнат.
Не искам да ни изоставят тук. - За какво говориш?
Онези планети са обитаеми. Защо да тераформират Марс.
Правят го от десетилетия.
Това е част от културата ни.
Дали всички учени и инженери ще се занимават с атмосфера,
която ще стане най-рано след век,
или ще отидат на планета, която вече има такава?
Щом най-способните си тръгнат, ще останат само такива като нас.
Марс не умира, а просто се променя.
Марс умря в момента, в който открихме новите светове.
Не бях достатъчно умен за работа в тераформирането,
военните не ме искаха, но нямаше значение.
Изпълних дълга си, защото Марс обещаваше градинка за всеки.
Цял живот бях добър марсианец,
защото исках децата ми да живеят по-добре.
По един или друг начин,
ще се уверя, че ще получат това, за което съм работил.
Не можеш да ги заведеш никъде, ако си мъртъв.
Исай.
Искат ти да им четеш. - Кажи им, че идвам.
Добре. - Благодаря ти, скъпа.
Ако не искаш да участваш, просто кажи.
Вече не ми дължиш нищо.
Еймъс?
- Тук.
Тук съм.
Холдън ми каза какво е станало.
Знам как се чувстваш. - Не, не знаеш.
Нормално е да се страхуваш.
Не знам, дали ме е страх.
Когато бях на пет, живеех в мазе.
Сънувах кошмари, но щом отворех очи,
все още беше тъмно навсякъде.
Тогава влязоха.
Мислех, че съм мъртъв, че няма какво да направя.
Сега е същото, можем само да стоим в тъмното и да чакаме смъртта.
Хора като нас заслужават да изберат как ще умрат.
Само това искам.
Холдън, какво стана? Добре ли си?
Моят приятел.
Мъртъв ли е?
Не.
Трябва да има причина за зрението ми.
Ще си взема още една проба. - Не, вече взехме две.
Няма нищо необичайно.
Няма да позволя да умрем тук. - Вината не е твоя.
Напротив.
Моя е.
Ами ако не е заради кръвта ти? Може би тя е нормална,
но очите ти не са?
Какво? - Течността в очите ти.
Как можем да разберем?
Това ли е единственият начин? - Трябва ни много малко за анализа.
Само не я забивай навътре. - Добър съвет.
Добре, взех малко. - Хубаво.
Сложи пробата в машината.
Колко ще отнеме, докато...
Доста бързо стана. Това добър знак ли е?
Не знам. Какво пише?
Глюкоза: 3.1 милимола на литър.
Лептиди: 1.97 микрограма на милилитър.
Общо количество белтъци: 1580, с остатъчни метаболити на дисплазия.
Какво? Защо се смеете?
Няма нищо... извън нормата,
но ако излезем оттук, трябва да отидете на лекар.
Имате предракови клетки, които трябва да се лекуват.
Това вече го знам.
Бях облъчен от радиация на Ерос, пълен съм с противоракови лекарства.
Благодаря. - Не, не търся ръката ви.
Имате венозен катетър.
Да, трябваше да си бия инжекции редовно.
Противораковите лекарства убиват организмите.
Това ли е имунитетът ми?
Това трябва да е разликата, която търсим.
Има ли с какво да направите лекарството?
Така мисля.
Трябва да ми прочетете нещо и да съберем химикалите.
От доста време не съм ви виждала усмихнат.
Винаги страдаме, когато някой загине по време на служба.
Но днес почитаме тези 12 герои,
които загинаха, за да спасят планетата ни от друга трагедия.
Саможертвата е нещото, което прави нашите войни
най-благородните и почтени хора на планетата.
Те са символ на народа ни и идеалите,
които се опитваме да опазим.
Съжалявам. Възпоменанията винаги са тежки.
И всичките формалности само влошават нещата.
Знам, че всеки от тези пехотинци е бил специален за вас,
но не знам защо. Само вие знаете.
Каквото и да кажа днес, няма да има значение,
а и не трябва.
Защото няма думи, които да опишат скръбта ви за тези хора.
Синът ми, Чаранпал, беше пехотинец.
Той също беше убит от СВП.
Когато загина исках да знам само кой е виновен.
Кого трябва да мразя?
Но такъв нямаше.
СВП уби вашите съпрузи,
вашите съпруги,
вашите родители и деца,
но аз съм виновна за смъртта им.
Работата ми е да закрилям хората на тази планета,
но не го направих за тези, които обичате.
Провалих всички вас, като майка, и като лидер...
...така че, аз съм виновна.
И разбирам как се чувствате.
И мога да кажа само,
че истински съжалявам.
Дейвид.
Здравей.
Здравей, Боби.
Как си? - Добре.
Добре съм, просто съм зает.
Как са нещата при теб? - Да, ами... добре съм.
Това е хубаво.
Искаш ли да изпием по бира, да поговорим?
С удоволствие, но не мога. Бързам за ориентацията.
За какво е?
Назначиха ме в тераформирането.
Имам най-високата оценка на изпита по химично инженерство.
Това е чудесно. Радвам се за теб.
Благодаря.
Знаеш ли...
...така и не ти благодарих за всичко, което направи за мен.
Никога нямаше да получа тази работа, ако не беше ти.
Изпълнявам дълга си към Марс.
Да.
Ще се видим някой път да поговорим, става ли?
Разбира се. - Доскоро.
Не бях сигурен каква заливка обичаш за гофретите и взех от всичко.
Масло, сироп.
Сладолед, сметана. - Взе ли работата?
Нямаха такава заливка.
Да хапнем и после ще говорим. - Значи си я взел.
Да, заминавам другата седмица.
Хубаво, щом така си се разбързал, тръгвай още сега.
Не го прави. - Не правя нищо.
Ти си този, който заминава.
Добре. Схващам. По-лесно е да ме мразиш.
Не знаеш нищо за мен.
Така ли?
Искам да дойдеш с мен.
Какво? - Ела на Европа с мен.
Не мога стана и да тръгна. - Защо не?
Това е шанс да започнем начисто. - Какво значи "начисто"?
Стига, Боби. Не съм глупак. Нови дрехи, скъп хотел, рум сървис.
Знам, че не си консултант.
Не те съдя, ясно? Знам, че всеки трябва да яде.
Просто казвам, че не си такава.
Така ли мислиш? Че ми трябва спасител, така ли?
Не казах това. - Не разбираш.
Още вярваш на глупостите им. Огледай се. Марс умира.
Значи решението е всеки да краде каквото може?
Какво стана, по дяволите?
Всичките ни усилия са били напразно.
Наистина ли го вярваш?
Върви. Върши си работата. Бъди добър марсианец.
Виж какво ще те чака, като се върнеш.
Така ще направя. Надявам се и ти да си тук.
Удвоете пълнителите на двете картечници.
Марко има много ракети.
Не искам да умра, защото са ни свършили патроните.
Разбрано.
Искам разрешение да се кача на борда, капитане.
Разрешавам.
Подарък за теб.
Много си досетлива.
Благодаря.
Трябва да се чукнем с екипажа, преди да тръгнем.
Това е за изпращането ти.
Няма ли да дойдеш?
Работила съм за Андерсън Доус и Фред Джонсън,
големи мъже с големи мечти.
Какво ще правиш тогава?
Ще страня от политиката.
Ще ми направиш ли услуга?
Пази го, докато се върна.
Наслука.
Наоми, "Роси" е в позиция.
Орбитите са изравнени. Как върви там горе?
Правим последни заварки.
Обади се на "Барб" и приготви дрона. - Разбрано.
Фелсия, готов ли е кабелът?
Всичко е готово. - Разбрано.
Дронът идва.
Кабелът е закачен. - Благодаря, връщам го.
Алекс, хванах го. Може да прибереш дрона.
Лебедката е задействана.
Добре, Алекс, готови сме.
Кабелът е свързан. - Разбрано.
Ще й дам малко тяга.
Дръжте се.
Започваме.
Хора, получава се.
Дами и господа, издигаме се.
Успяхме! Успяхме! - Хотдог!
Уей каза, че си по-добре.
Ако намериш горелката, ще ми я дадеш ли?
Сам ще си я намериш.
Д-р Окойе откри лечение за очите ви.
Наистина ли?
Значи ще се махнем оттук?
Пробва го върху себе си, зрението й се възвръща.
Кани се да излекува всички. - Но как...
Не мислех, че ще успеете.
Сега мога да казвам, че съм те бил.
Казвай каквото си искаш.
Холдън, дърпането се получи.
Стабилизираме орбитата на "Барб".
Добрите новини са заразни.
Намерихме начин, да възстановим зрението на всички.
Лекарствата за рак са ме предпазили.
Вече лекуваме всички.
Най-накрая излезе нещо хубаво от Ерос.
Само си спечелихме още време.
И трябва да продължаваме.
Върви, искам да остана сама.
Госпожице Гао, може ли за момент?
Искам само да кажа, че денят е тъжен,
но думите на генералния секретар към семействата на пехотинците,
и искреността й, поемайки вината за грешките си,
показват защо е толкова почтена жена.
Г-це Гао, ще коментирате ли кадрите от Нова Тера?
Променят ли позицията ви относно Пръстена и новите светове?
...беше емоционален ден за планетата.
Започна като ден на траур, но бързо се превърна
в ключов момент от историята на планетата ни.
Още нямаме пълната информация,
но кадрите от Нова Тера промениха много от мненията за Пръстена.
От ООН осъдиха безотговорното разпространение на секретна информация
и съобщиха, че тече разследване за пробива в сигурността.
Казах, че искам да остана сама. - Ти ли пусна кадрите от Нова Тера?
Да. - Каза, че не искаш да плашиш хората.
Да, но беше необходимо. - Защото те е страх да загубиш?
Трябваше да сменя подхода.
Сега Нанси Гао няма за какво да се хване.
Всяваш страх и истерия, за да прикриеш грешката си.
Нова Тера пак е на първа страница, както трябваше.
Не трябваше да говорим за нищо друго на тези избори.
Не става въпрос за новите светове, а за гордостта ти.
Каза да изградя емоционална връзка с избирателите.
На възпоменанието ме видяха като грижовна майка, както ми каза,
а сега знаят защо бях права за новите светове.
Ти искаше да играя тази игра и го направих.
Нямаш право да ми се сърдиш, задето не играх по твоите правила.
Всичките ти думи днес бяха лъжа.
Няма нищо праведно в такава победа.
Направих каквото трябваше.
Използва смъртта на сина ни, за да вземеш предимство!
Това, което казах за Чаранпал, не беше лъжа.
Всяка дума беше истина.
От тук. От тук.
Говори Мъртри.
Готова ли е совалката с детонация при близост?
Милър.
Къде беше, по дяволите?
Превод: ksp21 subsunacs.net