Е К С П А Н З И Я Т А - Сибола гори -
Превод: ksp21 subsunacs.net
Докторе!
Добре ли сте?
Да.
Не. Не знам.
Няма го.
Всички тези енергийни източници на повърхността изчезнаха.
Изключиха се, до един.
Луните също.
Ще опитам да включа реактора.
Да! Тръгна. - Да!
Реакторът на "Барб" също работи.
Както и този на "Едуард Израел".
"Едуард Израел", говори боен кораб "Росинант".
Прихванал съм двигателите ви.
Ще проведем един много сериозен разговор.
Капитане?
Лошо ли е?
Малко съм скапан.
Да те махнем оттук.
"Росинант", кабелът е откачен.
Разбрано, "Барбапикола".
Започваме корекция на орбитата.
Успяхме!
Да! Успяхме! Спасихме рудата!
Успяхме!
И ще накараме вътрешните да си платят за стореното.
Да. Всички ще си платим.
Изоставена астероидна мина. Пояса.
Марко може и да е бил тук. Тази мрежа е нова.
Иначе отдавна да я няма.
Някой е работил тук наскоро.
Това струпване е изчерпано преди повече от 60 години.
В тези камъни има само желязо и никел, не струват нищо.
Явно информацията ти не струва.
Покажи ми маршрутите на всички кораби в близост за последните 3 месеца.
Разбрано.
Чакай малко.
Да, този кораб.
Изключили са транспондера на влизане в струпването...
...и пак са го включили на излизане.
Какво си правил тук?
Намери този кораб. Тръгваме към него.
Слушам, шефе.
Май научихме още нещо.
Този ми беше любимият. - На мен също.
Засега.
Излизай.
Чу го.
Махай се!
Не трябваше да го прави.
Май не е от послушните.
Може да си го запазиш, като сувенир.
Възнамеряваш да ме пуснеш. - Всичко е възможно.
Кой знае? - Ти знаеш.
Ще видим. Зависи какво ще ми кажеш.
Вече ви казах всичко, което знам.
Доведе ни до някакви камъни, а от Марко няма и следа.
Казах ви къде е бил.
Не съм казвал, че още е там.
Корабът, който Марко прати към Земята, използваше марсианска технология.
Защо Марс ще помага на терорист от Пояса?
Не говоря от името на Марс. - Ами говори от своето.
Защо му помогна? - За пари.
Невероятно. Марсиански офицер, наемник на разбойник от Пояса.
О, как паднаха силните.
Марс не е какъвто беше.
Да, Марко също мисли така.
Сохирос са животни, но са постоянни в омразата си.
Държат Инарос и онези, които му помагат, под око.
Знаем, че си бил на Церера.
Кажи ми какво правеше там? - Бях на почивка.
Обичам да залагам. Бардаците също са добри.
Поясниците са учудващо гъвкави.
Ти си офицер на МКРФ с достъп до арсенала на Калисто.
Продавал си оръжия на Инарос, нали?
Ако знаеш как, всичко става за оръжие.
И добротата става за оръжие.
Знаеш ли какъв човек е Марко?
Мисля, че имам добра представа.
Гневен е, както много други на тази възраст,
ядосан е на живота и търси на какво да си го изкара.
Той е умен и смел, много смел, но и много наивен,
защото смята, че само с насилие ще получи своето.
Доста мислят като него. - Насилието не подбира.
Ако го използваш, страдат не само враговете ти.
Понякога убива онези, които най-много обичаш.
Пръстените са възможност да започнем начисто,
ако загърбим кавгите си.
Време е вътрешните и поясниците да се хванат за ръце
и заедно да градят.
Всъщност съм съгласен.
Не с държането за ръце,
но за останалото, на теория, разбира се.
Не знам къде е Марко, мъченията няма да го променят.
Или всичко това за омразата са само приказки?
Какво си мислиш, че правиш? - Не е твоя работа.
Странно. И аз това щях да ти кажа.
Щом не искаш да участваш, стой настрана.
По дяволите. - И ти го следиш.
Ти също му нямаш доверие.
С удоволствие ще помета пода с вас.
И когато ченгетата дойдат да ни разтърват,
добре ще си поговорим кой, какво е направил.
Съгласни?
Нека вместо това да обменим опит.
Не намерих много за Белтран... - Аз също.
Проследих го до логистичен център в Ню Лондрес.
Чиновник е. - Какъв ранг има?
Мисля, че е сержант. - Кодовете, които ни даваше
са строго секретни, само офицерите имат такъв достъп.
Доста над нивото му са. - Измамник е. Затова Исай го нае.
Може да е в разузнаването. Как са се запознали?
Вече питах Исай. Каза, че са били част
от съвместна работна група преди време и са станали дружки.
Исай знае какво прави.
Не, твърде много иска този удар и не мисли трезво.
Замисли се. Белтран се появява, помага ни с няколко добри удара,
изгражда доверие, а после уговаря страхотна сделка.
Малък риск, много пари. Прекалено е хубаво, за да е истина.
И мислиш, че е капан? - Да.
Но защо сега, след всичко дотук? - Не знам.
Не ми харесва, че Исай не знае какво транспортираме.
Ти го харесваш.
Опитвам се да му попреча да направи глупост.
Както и на мен, разбира се. - Това е неизбежно, за съжаление.
Ще го направите ли?
Парите са много.
Ще ни издадеш ли?
Не.
Хубаво.
Добре.
За митничаря в корабостроителницата,
натискаше ме да увелича дяла му.
Нападна ме и аз отвърнах.
Падна лошо и се удари, това е.
Нямах намерение да го убивам.
Трябва да го стегнете малко повече.
Извинявай.
Не мърдай.
Как си?
Добре съм. - Спряхме кървенето.
Но му трябва гел за растеж възможно най-скоро.
Какво видяхте вътре?
По-скоро го почувствах.
Звучи налудничаво, но...
...сякаш можех да усетя пространството между нещата.
Там имаше нещо...
...някакво присъствие, което се движеше към мен.
И аз съм го усещал, всеки път щом минем през пръстен.
Не сте луда.
По-добре да бях. - Ще го обсъдим на кораба.
Ако изобщо се върнем на него.
Не знам дали съм навит за дълга разходка...
...особено ако трябва да влачим боклуци.
Май става за катерене.
Мисля, че виждам небето.
Чакайте тук, ще проверя.
Горе може да има сигнал.
И Еймъс, не го убивай докато ме няма.
Не заслужава да живее. - Знам, но е важно за мен.
Обещай ми.
"Росинант". - Джим?
Чувате ли ме? - Да. Добре ли си?
Зависи. Вие? - Добре сме, всички.
Синтезът пак работи.
Всички реактори се включиха.
Слава Богу.
Аз съм с Еймъс, Д-р Окойе и Мъртри.
Ранени сме, трябва ни евакуация и... не знам къде сме.
Виждам те на около 800 километра от първото кацане.
Не съм изненадан. - Как, по дяволите?
Дълга история. Ще ви кажа като ни вземете.
Идваме.
Ако не знае нищо, защо да хаби въздуха?
Да. Да им дадем урок. - Така ли? Защо само него?
Да убием семейството и приятелите му. - Да, защо не?
Той не е само себе си.
С него са всички, които ги е грижа за него.
Може да има деца, които ще търсят отмъщение.
Или пък баща, който ще работи по кораба ви на някоя станция,
а може би любовница, от която ще заредите храна.
Да, демонстрирайте сила, но после им покажете усмивка,
така повечето ще ви угодят. Марко го знае.
Това го прави толкова опасен. - И ние сме опасни.
Шефе.
Тези май слагат хром в реактора, за да замърсят следата.
Това е корабът на Инарос. Сигурен съм.
Променяли ли са курса? - Не.
Постепенно забавят. Не знам къде отиват.
Следи ги внимателно.
Стой плътно зад тях.
Да, да. Няма да ни усетят.
Така.
Добре, Марко, какво си намислил?
Марко е взел два астероида, две парчета желязо.
Готви атака.
Да, с астероиди.
Може да ги хвърли?
Да, ще ги хвърли към Тайхо и Церера.
Ще отмъсти на Фред Джонсън и Андресън Доус с помощта на Марс.
Какво печели Марс? - Добър въпрос.
Може нашият марсианец да ни разясни.
Мечтата на Марс не е мъртва.
На път е да се сбъдне. - Не го прави!
Братко!
Предполагам съм на "Росинант".
Не си гост, а затворник.
Благодаря, че ми каза.
Добре ли си?
Направих всичко това, за да спася семейството си,
а сега няма да ги видя повече.
Сигурен съм, че ще убедя Холдън да ги пусне на борда,
за да се сбогувате.
Няма да искат да ме видят.
Но трябва.
Не им ли кажеш как се чувстваш, ще съжаляваш до края на дните си.
Чаках твърде дълго с моето семейство.
Когато бях готов да им кажа...
...беше твърде късно.
Трябва да изпратя съобщение до Авасарала.
Не сме говорили скоро.
Няма нужда поясниците да напускат.
Ще продадат рудата и ще се запасят, преди да сме стигнали Медина.
Ще им позволим ли да останат?
Нямах намерение да гоним никого.
Всички, които се стреляха, са или мъртви, или ги чака присъда.
Включително Лусия.
Дори да не е било нарочно, на совалката загинаха много хора.
Не е искала някой да пострада, но ще я използват за назидание.
Получих възможност да поправя грешките си.
Лусия няма да получи втори шанс.
Не. Няма.
Жалко е.
Как беше изхвърлена в космоса от "Роси",
и не успяхме да я спасим...
Ще се постарая да го включа в доклада.
Протомолекулата на Ил е напълно деактивирана.
Без нея, извънземните структури също ще останат неактивни.
В крайна сметка, най-голямата опасност бяха хора, които доведохме с нас.
Поясниците и екипът на КЕХ решиха да останат на планетата,
за да възстановят колонията и да продължат с проучванията.
Работим с "Едуард Израел", за да отведем задържаните на съд
и да свалим останалите хора и припаси на повърхността.
"Роси" ще приведе "Барбапикола" през пръстена,
за да продадат рудата си.
Поне това им дължим.
"Едуард Израел" ще остане в орбита, докато пристигнат другите кораби...
Г-жо, това може да ни е от полза.
Вие изпратихте Холдън и "Роси" на Нова Тера.
Без тях щеше да стане много по-лошо.
Историята ще бъде за това как група отчаяни поясници и земни учени
са превъзмогнали различията си и заедно са се справили
с катастрофата на извънземна планета.
И са изкарали цяло състояние.
Злодеите са мъртвите екстремисти от СВП и злите охранители,
победени от силите на доброто в полза на човечеството.
Нанси Гао и сама не би могла да го измисли по-добре.
Работна група: протомолекула.
Пътници, достъпът до станцията е временно преустановен.
Очаквайте повече информация.
Прилича на сърдечен арест. - Направи токсикологичен анализ.
Какво става?
Нищо. Изключваме устройствата.
По дяволите.
Пратката е тук. Къде са парите?
Исай, това е засада! - Застреляйте я! По дяволите!
Не го правете!
Тръгвай! Асансьорът е отворен!
Какво по дяволите? - Махай се оттук!
Веднага!
Оставихме ти подарък, кучко!
Спрете!
Мамка му!
Службите разследват експлозията като възможна терористична атака.
Трябваше да сме мъртви. Това е бил планът.
Чий план? Не е на Белтран. Убиха и него.
В тези сандъци имаше стелт технология.
Някой висшестоящ е помогнал на поясниците да стигнат дотук.
Трябва да се махнем от тук.
Имам братовчед на Церера. Можем да отидем там.
Ти върви. Аз имам други планове.
Какво, ще тръгнеш сама срещу армията ли?
Няма да съм сама. Успех.
Почакай.
Съжалявам, че те въвлякох в това. - Недей. Поне имам какво да правя.
Тези са последните. Поясниците са готови.
Якоб, нещо друго? - Само това.
Поясниците го наричат второто кацане.
Което, технически, не е вярно. - Да му викат както си искат.
Ще свърши работа, докато направим друг лагер
близо до артефакта.
Мисля, че трябва да добавим екзо-археолог към резюмето ви.
Искам да разбера какво се е случило, войната между тези древни видове.
Ако геолозите са добри в нещо, това е ровенето за улики.
Ще й пазя гърба.
Ще убедя ООН да ви осигурят всичко, от което се нуждаете.
Смятате ли, че артефактът представлява заплаха?
Влязох вътре. Още съм тук.
Нека не ставаме втората избита галактическа цивилизация.
Галактическа? - Вече сме такава.
Ще продадем рудата на Пала, а после ще се прехвърлим на Тайхо,
от там е само седмица до Церера.
Чух, че на Тайхо е красиво.
Много искам да го видя. Ще съм там за няколко дни.
Ще внимаваш, нали?
Там не е най-подходящото място за малки момичета.
Ще се оправи. Твърде е умна, за да се издъни точно сега.
Благодаря ти, мамо. - Не забравяй, че си в сърцата ни.
Винаги ще те подкрепяме.
Чике, да се грижиш за тях.
Те са и твое семейство. - Ще дойда да те видя в космоса.
Разбира се. Всички ще дойдете.
Чао.
Чао. Обичаме те.
Не виждам друго.
Това е всичко.
Най-накрая ще се отървем от протомолекулата.
Последното, което казах на Милър е, че дъждът няма вкус.
Тъпи последни думи към приятел.
Какво би казал, ако имаше друга възможност?
Бих се радвала да го чуя, ако искаш да споделиш.
Отивам да настроя торпедото.
Кажи ми, когато си готов.
Беше прав за всичко.
Предупреди ни, но ние пак щурмувахме портите.
Ако имаме някакъв шанс, заслугата е твоя.
Почивай в мир, братко.
Да му дадем минута.
Ръката ти изглежда добре. - Отивам да я пробвам.
Издирва се: Марко Инарос. Награда: 10 милиона.
Фред.
Преди много време направихме сделка.
Аз изпълних своята част.
Сега е твой ред.
Искам да ми помогнеш да намеря някого.
Името му е Филип Инарос.
Той е мой син.
Трябва да го намеря, преди баща му да го затрие.
Тръпна в очакване.
Махнали са ти шината.
Здрав ли си вече?
Да. Сухожилията тъкмо се възстановиха.
Какво ти пука?
Не бих искал да пребия някой сакат.
Ще се бием, така ли?
Накара ме да убия Уей.
Харесвах Уей.
Благодаря ти.
Вярата ви в моята визия... в нашата визия...
...ще промени пътя на нашия вид.
През първия си мандат смятам да направя пръстените
напълно достъпни за изучаване и колонизация.
Ще се възползваме... от тази историческа възможност...
Извикана съм на Луна. - Извикана?
Екипът на Гао искат да се срещнем в комплекса Армстронг.
Можеш да откажеш.
Би било нелюбезно.
И ако отидеш?
Всички ще видят, че тя определя дневния ред.
Няма край.
Тя спечели. Има право да определи дневния ред.
Може да е хубаво на Луна.
Не сме ходили на почивка откакто...
Кога бяхме на Титан?
И аз не си спомням.
По-добре да остана.
Трябва да се готвя за новия семестър.
И мисля, че ни трябва време да се настроим.
Ядосан си ми. - Не.
Просто мисля, че... - Ела с мен.
Моля те.
По-добре да идеш сама.
Нанси, когато видиш това, вече ще си генерален секретар.
Това ще бъде твоят стол,
а от него всичко ще изглежда по-различно.
Не исках тази работа.
Не съм я търсила.
Щом я получих, беше трудно да си се представя без нея.
На теб също ще ти бъде трудно.
Няма да е просто.
Ще бъда на твоя страна.
Ако има нещо, с което мога да помогна,
някаква мъдрост, която да ти предам,
би било следното:
Този стол не е трон.
Ние не сме кралици.
Работата ни е много важна, но не е всичко.
Не забравяй себе си, когато се захванеш с това.
Когато и твоето време свърши, ще искаш да се върнеш към нещо.
Относно политиката ти и посоката, в която повеждаш Земята
и всичките й народи,
не съм съгласна.
Една от нас греши.
Мисля, че си ти.
Но се надявам да съм аз.
Късмет. Бъдещето ни е в твоите ръце.
Госпожо, знам, че не се разделихме добре,
но няма на кого друг да се доверя.
Нещо се случва в армията на Марс, търговия на оръжия с поясниците.
Не знам докъде стига и защо се случва,
но мисля, че е много опасно.
Ако предложението ви да работим заедно още важи, приемам.
Мисля, че имаме нужда една от друга.
Боби, избра най-лошия момент.
Докладвайте.
Не виждаме нищо. Изключиха реактора ни.
До всички, атакуват ни.
Пригответе се да отблъснете нападателите.
Сега сме само аз и ти, Марко.
Не "само".
Това е Клаес Ашфорд.
Предател на Пояса.
Това е Филип,
синът ми.
Не можеш да спреш това, което предстои.
Дори няма да се опиташ да ме убедиш да те пощадя?
Защо да прахосвам последните си моменти?
Наистина ще ми липсваш.
Нали знаеш, Марко, че замерянето на Тайхо или Церера,
няма да навреди на вътрешните.
Съгласен съм.
Там единствените жертви биха били поясниците.
Тези дни са в миналото.
Все още не разбираш. - Какво да разбирам?
Дори не си го представяш.
Това винаги е бил проблемът на нашия вид.
Дори мечтите ни са малки.
Умри в тъмнина,
братко.
Към екзекуция вървя
и летя
към екзекуция вървя
и летя ли летя.
Болен бях
и близо до смъртта.
Но се кълна с всеки дъх
да следвам мъдростта,
когато летя.
Съобщението изпратено.
Спри ускорението.
Изравни с целевия вектор.
Готови сме.
Освободи куките. - Разбрано.
Изстрелване.
Ами скенера за астероиди?
Научихме много от кораба, който им пратих,
достатъчно да изберем траектория, която трудно ще засекат.
Но дори най-добрите им уреди трудно проникват през марсианската техника.
Земляните няма и да ги видят.
Превод: ksp21 subsunacs.net