ОТНОВО ЛЮБОВ
Здрасти!
Какви ги вършиш?
Рисувам, а ти?
Гледам една красива жена. Мисля, че тя е ИЗБРАНАТА...
Леле! ИЗБРАНАТА, а?
Страхувам се, че няма да ми обърне внимание.
Не знаеш, докато не опиташ...
Права си. Отивам да говоря с нея...
Извинявай. Може да ти звучи лудо,
но те забелязах от другия край на заведението.
Здравей.
Здрасти.
Обожавам аромата ти!
Донесох ти нещо. - Какво?
Какво ти донесох? Какво?
Бум!
Любимите ми!
Защо да ядеш обикновени, когато има "Тропикал"?
Да, "Тропикал"!
Добре, какво нарисува?
Рано е!
Буми ще стане ли пеперуда? - Не!
Тя си е добре така.
Не я променяй! - Добре.
Е? Довечера в "Роксис"?
Имам друга идея.
Да си останем вкъщи
и да сготвя. - Не, благодаря.
Как така?
Скъпа...
Не помниш ли последния път?
Чакай малко!
Това беше рецептата на майка ти за лаврак.
Не знам какво беше.
Повече няма да ти готвя.
Благодаря!
Трябва да тръгвам.
Защо? - Трябва.
Имам среща. - Не си отивай.
Знаеш, че ще си мисля за теб.
Искам да ти покажа нещо.
Знаех, че си тук.
Неочакван обрат. Как?
Усещах те.
А и виждах отражението ти с очите си.
Много съм хубав!
Така те виждам аз. - Късметлийка си.
Така е.
До скоро. - Обичам те!
Обичам те!
Чао. - Чао.
Внимавай!
Господи!
Повикайте помощ...
ДВЕ ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Обажда се сестра ти.
Ежедневното обаждане. Как си днес?
Как са мама и татко?
Защо не ми се обадиш и ти?
Мамо?
Пак е Сузи.
Ти не ми се обади.
Но няма проблем. - Татко?
Какво правите вечер с мама и татко?
Любопитно ми е.
Гледате заедно "Бритиш бейкоф"?
Знам, че още тъгуваш.
Но исках да ти кажа, че ми липсваш.
МИРА РЕЙ ИЛЮСТРАТОР И АВТОР
УПОРИТАТА ГЪСЕНИЦА БУМИ
Пак е Сузи.
Чудесни нови картини!
Но са малко мрачни, не смяташ ли?
Защо не се върнеш в града?
БУМИ НЕ ИСКА ДА СЛУША ЗА ПЕПЕРУДИ
Стаята ти в апартамента ни е празна.
Мира, достатъчно!
Не ме бива в приказките, но Джон те обичаше.
Той не би искал да си пилееш живота така.
ГЪСЕНИЦАТА БУМИ СПИ ПО ЦЯЛ ДЕН,
ЗАЩОТО НЕ ВИЖДА СМИСЪЛ
Мама и татко си искат къщата.
Трябва ли да идвам?
Чао, татко. - Чао, скъпа.
Карай внимателно.
Чао, мамо.
Добре...
Аз ще го оправя.
Чао...
До скоро, мамо. - Чао.
Кажи на Сузи да ни пише.
Добре.
Тя е тук!
Не мога да повярвам, че караш джипа на Джон.
Има неговия аромат.
Ела тук!
Не, аз съм отгоре.
По-силна съм от теб. - Добре.
Радвам се, че се върна.
Мамка му!
9:40 АЛАРМА
Къде си? Идваш ли?
Хюс те търси...
Мамка му!
Това е последната капка. Дотук с идеята ти за подкаст.
lizzzz_xox сподели пост
Представям ви новото си гадже!
Мамка му!
Селин Дион?
Като...
Като онази, която пее "Сърцето ми продължава да бие"?
Много ти е комерсиално?
Ако следеше онова, което пишат децата,
щеше да знаеш, че преживяваме Селин-есанс.
Дрейк смята да си направи татуировка с лицето й.
Какво? Откъде знаеш? - От Инстаграм.
Трябваше да започна подкаста за вестника.
Не, трябва да напуснеш кабинета ми
и да се захванеш със Селин Дион.
Явно си забравил, Роб.
Поех риск, когато назначих друг британец - теб.
Но откакто онази жена те унизи...
Елизабет. - Откакто Елизабет
те заряза като лош навик точно преди сватбата ви...
В работата ти няма сърце.
Селин Дион е специалист по сърцата.
Нали? Хората я обожават.
Аз я обожавам.
Затова започвай работа или ще намеря друг.
Т-Ъ-Ж-Н-О... Тъжно.
Шегуваш ли се? - Млъквай!
Нямаше друга дума.
Само пет точки. Ще ме биеш.
До скоро...
Бърнард ми отговори.
С Бърнард пак сте заедно?
Не съм сигурна.
Но ми написа: "До скоро, точка-точка-точка..."
С намигащо смайли.
Иска да ме види.
Не съм сигурна.
Звучи ми дистанцирано. - Какво?
Не! Намигащо смайли! Това е много по-смислено от обикновено смайли.
Знаеш ли кое е шантаво?
Родителите ни работиха много, за да се изучим,
а в момента дискутираме намигащо смайли.
Заповядайте, дами. Два хамбургера "Мира".
Какво е това "Мира"?
Хамбургер с картофките вътре в него.
Мо! Кръстил си хамбургер на мен?
Разбира се!
Кръщавам ги на любимите си клиенти.
Радвам се да те видя отново. Липсваше ми.
Ти не ми липсваше.
Как си?
Знаеш как съм. - Да.
Не минава бързо.
Да...
Имам да извървя още път.
Няма закъде да бързаш.
Бог знае, че...
Рокси ми липсва всеки ден.
Как се справяш, Мо?
Сипвам си чаша вино, сядам да вечерям
и й разказвам за деня си.
Това, че я няма
не означава, че не мога да си споделям с нея.
С времето ледът става по-дебел.
Един ден ще издържи теглото ти.
Обещавам ти го.
Успях отново да стана силна.
Не загубих времето си, страдайки по теб.
Всичко отмина.
Но когато те докосна така,
когато ти ме целунеш така...
Беше много отдавна,
но споменът се завръща.
Мога ли да ти помогна, Лиса?
Имаш късмет! Обичам Селин.
Хюс иска да вземеш това.
Не, имам си телефон. - Имаш личен телефон.
Това е служебен телефон. От новите корпоративни шефове.
Не ми трябва втори телефон.
Аз го взех. И ти ще го вземеш. Не е по желание.
А ти?
Добре, добре... - Да.
Но внимавай!
Говори се, че Хюс чува всичко, което говорим по тези телефони.
Какво? - Ей...
Кога ще пишеш на Джесика?
Казах й, че ще й пишеш.
Това е невъзпитано.
Казах ти, не ходя по срещи.
Защо? Това е физическият ти пик.
Скоро ще тръгнеш по нанадолнището.
Тя е права.
Нека ви уредя среща.
Няма те в приложенията.
Любовта е измама.
Куп феромони, които изветряват с времето.
А после ти изтръгват сърцето.
Поливат го с белина и го стъпкват.
Изгарят го пред всичките ти приятели и роднини...
Случайно ли остави този кашон в джипа?
ДЖОН
Майка му ми го даде.
Така и не го отворих.
Какво? Чакай! Не, Сузи...
Стига! Минаха две години.
Ако не ми беше сестра, щях да кажа:
"По-леко, момиче!" Но аз те разбирам.
"Орфей и Евридика?"
Пускаше ми я постоянно.
Казваше, че е готов да слезе в ада за мен.
За това се разказва в операта.
Господи!
Той беше страхотен.
Не успя да ми го даде.
Добре... Това ми се струва малко нездравословно.
Какво толкова? Сложих ризата на мъртвото си гадже
и годежния пръстен, който не успя да ми даде.
Ела...
Добре.
Добре...
Здравей, Джон.
Това е шантаво! Боже...
Скача и бележи!
"Никс" наваксват. - Да!
Здравей, Джон.
Толкова ми липсваш!
Скача над Барет... Не!
Да! Хайде!
Да!
Какво?
Какво, по дяволите...
Сърцето ми е разбито. В мен има ужасна болка.
Усещам я постоянно. В гърлото. В сърцето. Мразя я!
Трябва да сме заедно...
Подава на Рандъл.
Рандъл... О, не!
"Никс" губят мача. - Стига!
Събуждам се с мисълта за теб.
Ръката ми е на празното място в леглото,
където ти спеше преди.
Извинявай...
Интересно.
Бърше сълзите си с листо?
Би било странно да има кърпичка.
Виж, Мира...
Тук издаваме детски книжки.
За деца... Помниш ли ги?
Малки хора, които обичат ярките картинки и смеха.
Може би трябва да ги подготвим.
Животът ще смаже надеждите и мечтите им.
Казват ни да не притискаме творците.
Но след две години мисля да те притисна малко.
Моли, би ли дошла при мен?
Да, г-жо Валънтайн?
Мира, това е Моли.
Здрасти. - Ваша фенка!
Моли е платена стажантка.
Завършила със стипендия. Отраснала без баща.
Страхотно.
Ще я уволня, ако не измислите нещо,
подходящо за публикуване.
А теб ще започна да те съдя за аванса.
Благодаря, Моли.
ОФИЦИАЛНА БИОГРАФИЯ СЕЛИН
Знам, че е лудост да ти пиша така, но никой друг не разбира...
Плейър!
Ей...
Лиса...
Може ли да поговорим?
Може би насаме?
Добре.
Първо трябва да ти кажа, че съм поласкан.
Изисква се доста смелост да споделяш чувствата си така...
Какво?
"Знам, че е лудост да ти пиша така?"
"Трябва да сме заедно..."
Господи! Отврат!
Ти можеш да си ми баща, Роб.
Аз съм само на 35 години.
Не съм много по-стар.
И съм готин.
Но няма значение...
Значи не си ми писала ти? - Какво?
Не! Аз не флиртувам така.
Аз съм много по-добра.
На мен ми харесва.
Ароматът на ризата ти отслабва.
Сякаш те губя отново.
Това е супер тъжно!
Кой ми пише тези неща?
Някой те подхлъзва.
Измама със съобщения.
Примамват те, а после искат кредитната ти карта.
Изтрий ги. - Да...
Селин, днес си по-популярна, отколкото в началото на кариерата ти.
Как успяваш да останеш на върха?
Какъв въпрос!
Питал ли си се някога
защо продължават да те четат. Ти си мъж на средна възраст.
Може би ако си добър в нещо,
възрастта няма значение?
Госпожо Дион...
От 10 години не сте правили концерти в САЩ.
Защо точно сега?
Последните пет години бяха тежки.
Отглеждах децата си след смъртта на баща им.
Любовта на живота ми - съпругът ми Рене.
Но същевременно не искам
просто да седя и да тъгувам.
Затова се връщам към това, което обичам.
Времето спира без любов.
Така си е. - Какво?
Нищо, аз... Отговарях на съобщение.
Съжалявам.
Пиши си с приятели, ако ти е скучно.
Не, не, аз... Тоест...
Не си пиша с приятел.
Бих дала всичко, за да съм гола с теб сега.
Имаш ли въпрос?
Да! Да, да... Разбира се.
Г-жо Дион... Селин... Ти пееш много за любовта.
В "Така стоят нещата" казваш:
"Когато искаш нещо, но сърцето се колебае,
помни, че любовта идва при този, който вярва".
Но в "Когато се влюбя" казваш:
"В днешния напрегнат свят любовта приключва,
преди да е започнала".
Какъв е въпросът?
Вярваш ли наистина в нещата, които пееш?
Очевидно не знаеш нищо за нея.
За кого?
За любовта.
Селин, ще вземеш ли децата си на турнето?
На кого пишеш?
На никого.
Същият "никой", на когото пишеше и снощи?
Всъщност, да.
Но със сигурност не е това, което си мислиш.
Мира, няма нищо лошо в това да започнеш да излизаш с мъже.
Господи, престани! Дори не знам как бих започнала.
Интересно е, че го казваш,
защото сестра ти, която те обича,
страхотна е и се грижи за теб,
може би вече ти е инсталирала приложение.
Извинявай, какво?
Мразя приложенията! - Да, ужасни са.
Но ти си млада и красива, и целият живот е пред теб.
Нямаш право да се отказваш от срещи.
Така че погледни.
Какво? Не! Не съм готова за това.
РАЯН, 26
ИТЪН, 26
ДЕЙМИЪН, 33
Защо всички са голи до кръста?
Не бих говорила с такъв човек.
Не се притеснявай. Това е "Бъмбъл".
Жената има право на избор.
Какво? Какво мислиш?
Не? Ами този?
Движение надясно. - Не прави така!
Чакай, чакай! Спри!
Съвпадение от първия път. Страхотна си!
Това е знак на съдбата!
Ще напишем едно "здрасти".
Да видим... - Не му пиши!
Спри! - Писа ли му?
Да.
Боже! Отговаря.
Готина снимка...
"Готина снимка."
По едно питие?
"По едно питие?"
Не! Не! - Да!
Страхотно!
Направи го заради сестра си,
която те обича толкова много!
Твоето щастие е и мое. - Млъкни!
Едно питие. - Ще отидеш?
Ако млъкнеш. - Обещавам.
Едно питие.
Леле!
Много си агресивна. - Знам.
Здрасти, Роб.
Още ли получаваш депресарските съобщения?
Какво? - Лиса ми каза.
На мен не ми звучи като измама.
Сериозно?
Звучи ми като луд преследвач.
Или възрастна дама със склероза.
Не ми вярваш? Отговори.
Не мога! Съобщенията са твърде лични.
Не искам да притеснявам човека.
Лудата баба изпрати ново съобщение?
Познай кой ще отиде довечера в хипстърския бар "Ранде"?
Моля те, не ме съди. Чувствам се виновна.
Определено не съм готова,
но и никога няма да бъда.
Това е страхотен бар. Знам го.
Място за свалки. - Отивам.
Какво? Къде?
Защо?
Отиваш веднага? Защо?
Каза ми да тръгна по срещи.
Да, така е.
Но това са съобщения от непознат.
Вълнуващи са.
Вълнуващи? Какви ги вършиш, Роб?
Звучиш като луд човек.
Просто искам да видя кой пише съобщенията.
Това е всичко.
Отиваш с него, нали?
Да, разбира се. Благодаря.
Дали е разумно?
Как точно ще разбереш кой е?
Нямам представа.
Ще се справиш. - Добър план.
Изглеждаш великолепно.
Усещам го!
Не мога да го направя. - Само едно питие!
Сузи... - Хайде! Не, не!
Просто влез вътре.
Ако той не става, пиши ми. Ще ти звънна
и ще кажем, че има семеен проблем. Това е.
Не си изключвай телефона! - Обещавам!
Заклевам се!
Ясно. Ще се справя.
Мира...
Знам.
Аз обичах Джон като брат.
Казвам ти всичко това...
Добре. - ...с много любов.
И с много уважение.
Не е нужно да имаш духовна връзка с този мъж.
Не е нужно дори да го харесваш.
Ако тялото му става,
просто ще получиш един Х.
Няма да има никакъв Х!
Ти имаш нужда от Х.
Сякаш ми липсва витамин!
Така е! Липсва ти витамин Х.
Хайде, влизай!
И без твоите въпроси "какво избираш".
Познавам те!
Хората обичат въпросите.
Никой не обича твоите въпроси!
Хайде, ще се справиш!
Добре, добре...
Мира ще се справи. Изглежда страхотно!
Да, добре.
Гадост!
Това е музикалният еквивалент на сирене на спрей.
Роб, виж онзи там.
Не гледай, а погледни!
Недей...
Нали? - Какво нали?
Може би той ти пише съобщенията.
Каза, че са от луда баба.
Или от чувствен мъж.
Има супер мили очи.
Ще говориш ли с него?
Не ме обиждай така, Роб!
Аз съм тук заради теб, приятел.
Как можа да го кажеш, Роб?
Какво?
Чакай, чакай...
Виждал съм я някъде. - Добре.
Мира? - Да, здравей.
Здрасти. Заповядай.
Още една маргарита.
Всички мислят, че тренировките са за тялото.
Но не можеш да направиш 400 клякания с тежести
без мозък.
Е...
Не можеш да направиш нищо без мозък.
Ти ме разбираш.
Две мартинита с водка "Кетъл Уан".
От господина на онази маса.
Върви да говориш с него!
Роб, стига!
Само за две минути.
Хубава песен.
Стегнат бас.
Извини ме...
Сузи?
Трябва ти Х!
Наред ли е всичко?
Ще спра звука на телефона.
Имам въпрос.
Какво избираш? Да живееш цял живот
с тихо, но неконтролируемо изпускане на газове
или с шумно, но неконтролируемо кихане?
Нито едното.
Избери. Иначе получаваш и двете!
Спри!
Напрегна ме.
Взех номера му!
Отключи си телефона.
Да проверим номерата,
за да се убедим, че не ти е писал той.
Не е той.
Слава богу! Защото с него ще правим секс.
Добре... - Да.
Отивам до тоалетната.
Боже...
Чакай!
Отиде да прави лицеви опори.
Ужасно!
Мисля, че е тя.
Защо? Защото пише? - Да.
И той пише. Онзи също пише.
Може да е всеки.
Защо мислиш, че е тя?
Смяташ ли, че този тип прави много лицеви опори?
Не, не са много. Идеалният брой лицеви опори.
Тя не се забавлява с него.
Не, не... Не се забавлява.
Тя е нещастна и има късмет, че си тук.
Тръгват си.
Мога да те вдигна от лежанка.
Знаеш ли, Роб...
Вечерта не беше пропиляна.
Аз ще правя секс.
Дали да не забавим малко нещата?
Да. - Да?
Няма проблем. - Добре.
Какво правиш?
Действам по-бавно.
Нямах предвид това.
Значи няма да правим секс у вас?
Не! Кога съм казала такова нещо?
Да не ти дадох подвеждащи сигнали?
Не, няма проблем. Трябваше да ми кажеш по-рано.
Добре.
Търсиш си гадже за тази вечер?
Да. Да...
Ти не искаш да правим секс, а аз имам да изгарям калории.
Изпих много въглехидрати.
Знаеш ли какво? Слизай!
Слизай веднага!
Добре, добре...
Потичай малко!
Ще изгориш въглехидратите.
Чувствах се сякаш двамата сме сами на света.
Толкова пияни от любов, че летяхме над земята.
Липсва ми това усещане.
И на мен ми липсва.
Готов ли си? - Да.
Хайде.
Роб Бърнс от "Ню Йорк Кроникъл".
Невъзпитаният със съобщенията.
Това съм аз.
Покажи си ръцете.
Така? - Ела насам!
Дай ми ръцете си.
Странно.
Имаш мъжествени ръце.
А се държиш като момченце.
Какво?
Не се държа като момченце.
Ще те попитам нещо.
И искам да си напълно откровен.
Добре.
Фен ли си на музиката ми?
Да.
Лъжец! - Защо?
Дори не знаеш как да я слушаш.
Не се обиждай,
Селин.
Но мога да възприема текст като:
"Чуя ли дъха ти, ми поникват крила".
Някой карал ли те е да се чувстваш така?
Карал ли си някого да се чувства така?
Преживял си го, нали?
Личи си.
Мисля, че да.
Беше отдавна.
Но не излезе нищо.
И оттогава си в дупка?
Откъде знаеш?
Защото имаш излъчването на чифт мръсни гащи.
Изправи се. Изправи се!
Хайде! Говориш със Селин Дион!
Добре. - Добре, г-н Гащи...
В момента има ли някой в живота ти?
Имам чувства към жена, която не познавам.
По-интересен си, отколкото изглеждаш. Говори.
"ТРОПИКАЛ" СКИТЪЛС
Мамка му!
Сякаш я опознах чрез съобщенията й.
Може би просто се залъгвам.
Съобщенията определено са знак.
Тези неща не стават просто така.
Трябва да я потърсиш.
Сериозно?
Не мислиш ли, че ще е откачено да го направя?
Може да е откачено.
Но любовта не следва правила.
Вземи моя случай.
Рене ми беше мениджър от самото начало.
Но не го възприемах като мъж
до една вечер в Дъблин.
Какво стана в Дъблин?
Бяхме там за конкурса Евровизия.
Случи се вечерта преди финалите.
Прибирах се в хотелската си стая, за да се наспя добре.
Рене ми пожела лека нощ и ме целуна по бузата,
както винаги.
Но онази вечер
се спря за кратко на устните ми
и ми подари най-нежната и мила малка целувка.
В този момент
тази целувка беше отговорът на всичко,
което чувствах дълбоко в себе си.
Сякаш целувката отключи тайната,
която се криеше в сърцата ни.
Аз бях негова.
А той беше мой.
Любовта има план за всеки един от нас.
А тези съобщения са част от плана й за теб.
Времето изтече.
Не стигнахме до интервюто.
Върни се като мъж и ще опитаме отново.
Аз съм на 35. - Значи още имаш време.
Любовта иска смелост.
Отвори се за вселената и тя ще дойде, Роб Бърнс.
Добре.
Мислех, че писането ще помогне,
но то го прави още по-трудно.
Аз съм в дупка.
Идеята явно не беше добра.
Ще престана да пиша...
Не!
Не, не, не.
Здрасти, Роб.
Роб?
Правехме любов за забавление.
Тези дни са в миналото.
Сега съм сама.
Вегански сладолед.
Какво е това? Възмутен съм!
Когато набирам телефона,
никой не ми отговаря.
Много готин!
Роб?
Добре ли си?
Съвсем сама.
Не искам да бъда
съвсем сама
повече.
Съвсем сама.
Не искам да бъда
съвсем сама
повече.
Били Спри да си гледаш телефона, пич!
Боже!
Добре.
Били, върни го. - Не!
Трябва да спреш. Това не е здравословно.
Дай ми го!
Били! - Не, не.
Били, дай ми телефона!
Дай! - Остави ме!
Няма да те гоня.
Дай ми телефона! - Лиса, помощ!
Повикай Човешки ресурси!
Дай го! - Не! Успокой се.
Успокой се! Дишай...
Дори не знаеш дали съобщението е от нея.
Да, от нея е.
Стой там!
Безсмислица.
"Тук влюбените са сами. Укорни думи не чуват.
Тук радост и копнеж царуват."
Това е от "Орфей и Евридика".
Операта? От Глук?
В Манхатънската опера.
Значи вече слушаш "опера"?
Ти не ме познаваш.
Просветли ме, моля те.
Орфей отива при Хадес, за да вземе мъртвата си жена.
Разрешават му да я върне на земята
при условие, че не поглежда лицето й,
докато не напуснат Хадес.
Защо? - Защото боговете са задници.
Но Орфей не издържа и поглежда към Евридика.
Защото хората са слаби и любовта прави от тях глупаци.
Затова той я губи. Отново.
Ще отида да я гледам.
Защо? - Защото явно е важна за нея.
Откъде знаеш, че тя ще е там?
Дори да отиде, не знаеш кога ще е.
Ще ходя докато не се появи.
Ще ходиш на опера?
Това е ненормално.
Да.
Но както каза тя,
любовта прави от нас глупаци.
"ОРФЕЙ И ЕВРИДИКА"
КРИСТОФ ВИЛИБАЛД ГЛУК "ОРФЕЙ И ЕВРИДИКА"
Не я открих, но мисля, че обожавам опера.
Познаваме ли се?
Не съм сигурен.
Съжалявам.
Всички започват като непознати.
Аз не познавам много хора.
Добре. - И двамата обичаме удобни обувки.
"Джордан 1".
Аз си падам по "Джордан 11".
Супер. Имам и тях... Такива...
Маратонки! У нас имам маратонки.
Супер.
Моите не отиват на тази рокля.
Не!
Хареса ли ти операта?
Да.
Много ми хареса.
А на теб?
Да, беше изпълнена с...
Надежда.
С надежда?
Сериозно? - Да.
Винаги има болка и страдание, но накрая любовта побеждава.
Няма радост без трудностите. Вървят ръка за ръка.
Просто вярваш и гледаш напред.
Поне това видях аз.
Странно.
Гледала съм я много пъти, но никога по този начин.
Явно е важно как чуваш музиката.
Да. - Да...
Искаш ли телефона ми?
За да поговорим за опера или маратонки "Джордан".
Да, разбира се. - Супер.
Аз съм Роб. Роб Бърнс.
Здравей, Роб Бърнс. Аз съм Мира Рей.
Здрасти. - Здрасти...
Това е личният ми номер.
Колко номера имаш?
Само още един.
Служебен.
Разбира се.
Е, вече не сме непознати.
Не сме.
Извинете!
Не се притеснявайте.
Това е моят номер.
Тук влюбените са сами. Укорни думи не чуват.
Тук радост и копнеж царуват.
Това е моят номер.
Мира Рей
Илюстратор и автор
Детски книжки.
Супер!
Имам нужда от почивка!
Мира Рей и Джон Райт
Да си спомним за Джон Райт
В памет на Джон Райт 1987-2021
Тази вечер в операта срещнах интересен мъж.
Щеше да го харесаш.
Говорихме. Снощи в операта.
Браво!
Добре.
Стига! - Нали?
Истина е. И още нещо. Тя смята,
че съм интересен.
И откъде имаме тази информация?
Писа на мъртвото си гадже за мен.
Намерих го във Фейсбук. - Какво?
Да.
На него е писала съобщенията.
Явно са ми дали стария му номер.
Ужас!
Това е лошо.
Господи, това е тя! Звъни ми!
Не вдига. - Остави съобщение.
Какво да правя? Какво?
Вдигни, Роб!
Вдигни телефона! - Вдигни!
Вдигни! - Веднага!
Хайде, Роб!
Това е ужасно.
Да!
Здравей! Аз съм Мира Рей.
От операта снощи.
Да... Здравей!
Как си, по дяволите?
Добре съм.
Ти как си? Да не прекъсвам нещо?
Не, не... На работа съм.
Не, не прекъсваш нищо.
Работя, за да живея, не живея, за да работя.
Аз съм музикален критик в "Кроникъл".
Супер! Той е музикален критик.
Времето е хубаво, а?
Обичам студената зима в Ню Йорк.
Да...
Харесвам времето. Много е... временно.
ПОКАНИ Я НА ВЕЧЕРЯ!
Чудех се... Ти ядеш ли?
Попита ме дали ям.
Знам, че ядеш. Поне предполагам, че ядеш.
Но някои не си падат по храната.
Хранят се, защото трябва. За да не умрат.
А аз обичам храната.
Нямам насита. Освен когато съм сит.
Тогава си казвам: "Стига ми!"
Затова се чудех дали ще искаш да хапнеш?
С мен?
Довечера.
Да. И аз обичам храната.
Обичаш ли чийзбургери?
Шегуваш ли се?
Обожавам чийзбургери!
Знам едно готино местенце. Казва се "Роксис".
Да се видим там към 19:00?
Да.
Идеално! 19:00 е любимият ми час за срещи.
Добре. - Е, до скоро.
До скоро.
Просто нямам думи!
Господи! Честито!
Направи си класическа среща.
Без приложения.
Ще ядем чийзбургери в 19:00.
След 45 минути.
Идеално! Ще й кажеш лично за съобщенията.
Ако го направя, тя няма да ми проговори.
Истината боли. - Роб...
Ще дойдеш ли в офиса ми за малко?
В момента съм малко зает, сър.
Въпросът беше риторичен. Сега!
Как върви материалът за Селин Дион?
Добре. Много добре.
Да прочета нещо?
Още не, но скоро.
Интересно, защото забелязах
много интересни съобщения на служебния ти телефон.
Какво?
Не знам откъде да започна.
"Сърцето ми е разбито.
В мен има ужасна болка."
Не ми звучи много служебно.
Това е...
Текст на песен.
На Селин Дион.
Явно сте се сближили, щом ти изпраща текстове.
Да.
Държа в ръка текст на Селин.
Така е.
С жена ми танцувахме на "Бил ли си влюбен" на сватбата си.
Това е вълнуващо, сър. Не го знаех.
"РОКСИС" КАФЕ
Здрасти!
Извинявай, че закъснях.
Няма проблем. Радвам се, че дойде.
Да.
Да...
Готини маратонки.
Обух ги за теб.
За мен е чест.
Ниските?
Добър избор.
Да, благодаря.
Дълго ли... - Беше ли...
Много... - Колко...
Първо ти.
Моля те... Съжалявам.
Говори. - Исках само да кажа,
че нямах търпение да дойда.
Снощи в операта имах усещането,
че те познавам отнякъде.
Не, аз...
Да, аз...
Ще ме извиниш ли за момент?
Добре ли си? - Да.
Сега не е моментът да й кажеш.
Скоро. Но не сега.
Добре си.
Да.
Върнах се. - Върна се.
Добре ли си?
Да. - Добре.
Изглежда чудесно.
Позволих си да поръчам. Най-добрите в града.
Започваме ли? - Да.
Господи... - Стига!
Какво? - Винаги ли го правиш?
Кое? - Картофките в хамбургера?
Да.
Просто... Така е по-вкусно.
Нали? - Така е.
Наздраве! - Наздраве!
Имам въпрос за теб.
Какво избираш: да имаш десет котки
или папагал на рамото по 22 часа на ден?
Що за въпрос е това?
Аз...
Птицата. Няма друг отговор.
Не разбирам котките.
Сега са готини, а после...
Ти издират очите.
Така е. - Зли са.
Непредвидими. - Да! Съгласна.
Сто процента папагал.
Приятно е да си говорим.
Благодаря, но това е от акцента.
Може ли въпрос? - Да.
Пръстенът...
Съжалявам.
Трябваше да го сваля. - Не...
Просто не исках...
Не исках да започна с "годеникът ми умря".
Бяхме много влюбени.
Той купи пръстен, но не успя да ми предложи.
Съжалявам.
Аз също бях сгоден.
Наистина? И какво стана? - Не знам.
Тя реши, че не иска да се оженим.
Седмицата преди сватбата. - Боже!
Най-лошото беше, че...
Останаха ми толкова въпроси.
Може би малко откачих,
докато се чудех какво се обърка.
Сега знаеш ли?
Любовта е загадка.
В днешния напрегнат свят
понякога приключва,
преди да е започнала.
Забавен си.
Хайде!
Добре.
Добре, само още един.
Какво избираш: да казваш всичко, което мислиш
или никога да не кажеш нищо повече?
Какво? Стига!
Какво?
Ти би избрала да казваш всичко, което мислиш?
Да. Аз вече го правя.
И какво мислиш в момента?
Мисля, че си много сладък.
Защо обичаш толкова тези въпроси?
Защото те разкриват хората.
Без безкрайните глупости.
Мислиш ли,
че можеш да се влюбиш в някого само заради думите му?
Разбира се.
Но знаеш какво казват.
Действията са по-красноречиви от думите.
Е... Какво ще кажеш за това действие?
Какво... Танцуваме ли?
Така ли ще ме оставиш? - Не.
Но не знам какво да правя.
Добре.
Голям майстор. - Благодаря.
Усещаш тази музика, а?
Това... Свири любимата ми песен.
Добре.
Знаеш, че спря да свири, нали?
Е... Аз още чувам музиката.
Винаги ли си бил фен на музиката?
Определено!
Навремето мама пълнеше цялата къща с музика.
Пускаше всичко. - Сериозно?
Класика, рок,
шотландска народна музика, джаз.
Готино! - Да, тя беше готина.
Ами ти? Какво харесваш?
Обичам хип-хоп. Любим ми е.
Така ли? - Да.
Карди Би завинаги!
Чувал ли си за нея? - Много е ритмична.
Какво?
Харесвам те.
И аз те харесвам.
Мира...
Трябва да ти кажа нещо.
Какво?
Не искам тази среща да свършва.
Кой е казал, че трябва да свършва?
Ами вече е сутрин.
Което е откачено.
Да, така е.
Виж, прекарах страхотна нощ.
Ще се видим. Пиши ми.
До скоро.
Или...
Като две луди хлапета
ще се върнем по домовете си, ще вземем по един душ
и ще се видим довечера у нас
за вечеря?
Да, звучи страхотно.
Да? - Но аз не мога да готвя.
Идеално! Аз също.
Значи до довечера.
До довечера.
ВЕГЕТАРИАНСКО КЪРИ
Вкусно!
Производителят искаше да ни провали.
Със сигурност.
А и ние сме ужасни готвачи.
Съотношението между зърнената закуска и млякото в тази купа
е перфектно.
Благодаря ви, сър.
Наздраве!
Знаеш ли...
Бих се научил да готвя за теб.
Как умря той?
Пиян шофьор.
Посред бял ден.
Минаха две години,
а още не мога да повярвам.
Съжалявам, аз... - Не, не.
Никога не си готов за нещо такова, нали?
Бях сигурна, че ще остареем заедно.
А сега остарявам само аз.
Той си остава същият.
Същите очи.
Същият глас, същата усмивка.
Точно както ги помня.
Само аз се променям.
Добре, стига за мен.
Разкажи ми повече за себе си.
Какво друго обичаш?
Освен музиката.
Лесен въпрос.
Обичам баскетбол.
Трябва да поиграем.
С удоволствие.
Но добра ли си?
Ще трябва да разбереш, господинчо.
Много харесвам гласа ти.
Кажи ми защо обичаш баскетбола.
Можеш да научиш повече за някого
от десет минути баскетбол с него,
отколкото от цял час разговори.
Как работи с други хора.
Как се бори.
Не искам да звуча помпозно, но...
Играта символизира самия живот.
Много хора от различни места,
събрани за една и съща игра.
Различни култури, раси...
Няма значение откъде си.
Да...
Това прави тази страна,
този град толкова...
Красиви.
Ами...
Здрасти!
Ехо?
Аз съм приятел на сестра ти!
Тя заспа и не знаех какво да правя.
Какво?
Господи, ти си...
Ти си Роб от операта. - Да.
Аз съм Роб от операта. Здрасти!
Ти сигурно си Сузи. - Да.
Значи тя заспа?
Да. - А ти...
...реши да останеш на дивана?
Исках да знам, че е добре.
Да...
Съжалявам, че ти спрях дишането.
Няма проблем.
Една бира?
Добре.
Какво...
Плащам и качвам с един индийски...
Какво? Не! Ходил ли си на концерт на "Уан Дайрекшън"?
Да, аз...
Направи първия си албум само с Айфона си.
Страхотно!
Виж! Кифлички, кафе. Кафе, кифлички.
Роб донесе кифлички и кафе.
Много мило.
Аз отивам на Душевен кръг.
Правя го всяка неделя. Не мога да пропусна.
Да, и аз ще тръгвам.
Недей! Ти остани
и си довърши закуската. Пий кафе.
Ще се видим после.
Пиши ми. Аз ще ти пиша. Добре...
Душевният кръг е секта.
Проба едно... Ан, дю... Проба.
БАРКЛИ ЦЕНТЪР
Смелост,
не ме изоставяй точно сега.
Трябваш ми,
за да разсееш съмненията.
Изправена съм пред нещо ново
и ми остана само ти.
Така че, смелост,
не ме изоставяй точно сега...
Какво е станало с теб?
Нищо, аз...
В какъв смисъл?
Изглеждаш по-ярък.
Повече на фокус.
Дори стоиш по-изправен.
Говорил си с непознатата?
Ами...
Вече не е непозната.
Хайде! Да си поговорим.
С времето я харесвам все повече.
Но тя мисли непрекъснато за бившия си приятел.
А той е мъртъв.
Това е голям проблем.
Как се казва?
Мира.
Мира Рей.
Мира Рей, която пише за гъсеницата?
Чела си книгите й?
Естествено! Аз имам три деца.
Страхотни са!
Какво мислиш за това?
Шегуваш ли се?
Ужасно е! Какво правя?
Сякаш съм в ада.
Концепцията трябва да е по-ярка и мащабна.
По-жизнерадостна.
Нали?
Селин, малко е нахално от моя страна,
но имам една идея.
Ало? - Мира Рей?
Аз съм Селин Дион.
Естествено! А аз съм Марая Кери.
Не се отказвай, момиче.
Любовта идва при този, който вярва.
Това наистина съм аз.
Да, аз съм.
Господи! Здравей!
Наистина си ти.
Откъде имаш номера ми?
Имам хора, които имат хора.
С какво мога да ти помогна?
Аз съм ти голям фен.
На мен?
На книжките ти за гъсеницата.
Боже! Наистина?
За мен е чест! Благодаря!
Свободна ли си?
Исках да знам кой пише книжките за Буми.
Толкова ги харесвам!
Харесвам излъчването ти.
Леле! И аз харесвам твоето излъчване.
Но ти имаш уникалното "излъчване"...
Отдавна не си издавала книжка.
Да, имах...
Защо не направиш дизайна на плаката ми?
Сериозно ли говориш?
Нещо в изражението ми да показва липса на сериозност?
Огромна чест е, че си се сетила за мен.
Искам нещо страхотно.
И ти можеш да го направиш.
И искам да видя идеи до края на седмицата.
Разбира се. - Чудесно.
Чао!
Снимай ми татуировката.
Да.
Дадено!
Какво правиш в момента?
Самата Селин Дион ми се обажда
и иска да направя дизайна на плаката за турнето й.
Даже се срещнахме. Това е... Какво?
Ти се отвори за вселената и тя дойде.
Да, но това е откачено.
Да, откачено е.
Добре, виж...
Съжалявам, че се държах така онзи ден.
Не, няма...
Това ти е за извинение.
Заповядай.
Какво е това?
Шампанско в кен. Защото имаме класа!
Какво празнуваме?
Промяната.
Освен това...
Мисля, че моментът е подходящ
да разбера що за човек си точно.
Да. - Добре...
Готов ли си да ми кажеш... - Ясно.
...всичко за себе си? - Да.
Хайде! - Хайде!
Насам.
Не е честно, ти ме излъга.
Не си единственият фен на "Никс" тук.
Добре...
Какво?
Без защита?
Да, ти си ръждясал.
Давай! - Добре.
Каква увереност!
Харесва ми.
Решаващ кош. - Добре.
Готов ли си да паднеш?
Никога.
Да го направим интересно?
Как?
Ако аз победя,
отиваме у вас.
И правя с теб каквото поискам.
А ако победя аз?
Пак ще ти сготвя.
Добро утро.
Мамка му!
Какво?
Трябва да съм в редакцията след 15 минути.
Сериозно?
Не!
Съжалявам.
Добре...
Трябва да се приготвя.
Добре.
Когато ме докоснеш така
и ме прегърнеш така...
Повече отколкото позволява законът.
Скъпа, скъпа, скъпа...
Но ако те докосна така...
Къде си?
Беше много отдавна,
но споменът се завръща.
Събудих се у Роб.
Получила си Х!
Когато ме докоснеш така,
а аз те прегърна така...
Беше толкова отдавна,
но споменът се завръща.
ОФИЦИАЛНА БИОГРАФИЯ СЕЛИН
Никой друг не прави лицеви опори.
Ужасно!
Ще престана да пиша...
Тук влюбените...
...интересен мъж.
Джон
Мира, аз...
Мира, чакай! Моля те, ти не разбираш.
Трябваше да ти кажа. Исках да ти кажа...
Опитах да ти кажа, но...
Не знаех как. Обстоятелствата бяха невероятни.
Прочете съобщенията ми до Джон?
И ме лъга през цялото време.
Защо?
Защото си перверзник или си просто задник?
Не! Два ужасни варианта.
Страхувах се, че ще спреш да говориш с мен.
Но, Мира... Моите чувства са истински.
Ти ми отне Джон!
Не съм ти го отнел. Джон го няма.
Толкова съжалявам!
Това е ужасно. Исках да ти кажа преди...
Преди какво?
Преди да спиш с мен?
Ако имаш капка почтеност,
ще изтриеш номера ми и ще забравиш за мен.
Мира... - Сбогом, Роб.
Желая ти щастие.
"Никс" повеждат.
Мира, ужасно съжалявам
Мира, ужасно СЪЖАЛЯВАМ.
Мо си е намерил дама.
Мо!
Здрасти!
Коя е приятелката ти? - Джейн. Познаваме се отдавна.
Отдавна? - От два дни.
Боже! Гаджета ли сте?
Мира ме вдъхнови.
С какво? - Видях те с онзи Роб и...
Не, чуй ме!
След последния клиент седнах на масата.
Сипах две питиета за мен и Рокси.
Изпих ги и двете, както винаги.
Запалих свещ и казах на Рокси:
"Винаги ще съм твой съпруг.
Но това, което ми липсва наистина,
е да споделя шега с някого, когато се чувствам тъжен".
А мъртвите... Нямат много чувство за хумор.
Така че...
Благодаря ти.
Какво можем да направим?
Нищо.
Нищо. Роб се провали.
Какво трябваше да направя?
Да й кажеш веднага.
Какво трябваше да й кажа?
"Извинявай, искам да те опозная,
но получавам съобщенията за мъртвия ти приятел.
Щях да ти кажа по-рано,
но не исках да ти отнемам шанса да контактуваш с него.
Знам, че това е странен начин да опознаеш някого
и ще разбера, ако си тръгнеш. Но не искам да започваме с лъжа."
Да. Точно това.
Мамка му!
Наистина можеше да стане.
И сега какво?
Не знам.
Не мога да й се обадя.
Няма как да се свържа с нея.
Гадно!
Кога е крайният срок?
Защо?
Не ми харесва погледът ти. Роб!
Боже! Голям стрес.
Какво правиш? Роб!
Ще се успокоиш ли?
Роб!
Видя ли това?
"Съобщения за Мира" От Роб Бърнс
По дяволите!
Какво?
Бърнард пита дали съм видяла това.
Не искам да го чета.
"Съобщения за Мира.
От Роб Бърнс." - Спри!
"Това трябваше да е статия за Селин Дион.
За първото й турне в Америка от 10 години насам
и за концерта й в Баркли.
Трябваше да я предразположа и да разкрия коя е тя.
За съжаление, аз не успях.
Селин Дион предразположи мен.
Каза ми, че не съм способен да чуя музиката й, а аз се засмях.
Какво толкова има в нея? Сантиментални клишета за любовта?
Аз не вярвах в подобни глупости..."
...защото любовта е мит.
Споделена заблуда за двама, която свършва, щом някой размисли.
После получих съобщенията ти.
И започнах да разбирам, че Селин е права.
Не чувах музиката й, защото бях загърбил любовта.
Ти не искаше да ми изпратиш съкровените си мисли, но го направи.
А аз направих грешката, да не ти го кажа веднага.
И не заслужавам втори шанс.
Но благодарение на теб, отново чувам музиката.
Чувам я в гласа ти, когато казваш името ми.
В смеха ти, когато за пореден път питаш какво избирам.
В нежната ти въздишка точно преди да заспиш.
Знам, че любовта съществува, защото се влюбих в теб.
И ако успееш да ми простиш,
обещавам да направя всичко, за да си върна доверието ти.
Защото за мен настъпи нов ден.
Светлината измести мрака.
Радостта измести болката.
Открих силата си и тя измести слабостта ми.
И не се страхувам да кажа на света...
Бях докоснат от ангел с любов.
Ела довечера на мястото, където отново чух музиката.
"Моля те, дай ни още един шанс.
Моля те, дай ми още един шанс."
Сериозно?
Тя слуша ли?
Селин Дион.
Откога живееш така?
Просто...
Ало? - Първо...
Искам да ти кажа, че не се обаждам от името на Роб.
Разбира се.
Знаеш, че загубих съпруга си.
Той беше единствената ми любов.
Съжалявам.
Рене ме излъга веднъж, преди да се оженим.
Така ли? - Да.
За Сийл. - Тюлен...
За певеца Сийл, разбира се.
Беше 1991 г.
Тогава певецът Сийл
издаде първия си албум.
Много исках да направя дует с него.
Но Рене ми каза, че той не иска.
Оказа се, че Рене е ревнувал.
Не е искал да виждам Сийл.
Ти ядоса ли се?
Разбира се, че се ядосах.
Но решихме проблема заедно.
Защото така се прави, когато обичаш.
Решавате проблемите заедно.
А Рене обеща да мие чиниите за вечни времена.
Сами сте си мили чиниите?
Не. Не мием чинии често.
Но ме разбираш.
Малко съм объркана.
Виж, Мира...
Не ми пука дали с Роб ще се съберете.
Не ти пука?
Не.
Интересуваш ме само ти.
Сега... Какво става с плаката ми?
Работя по въпроса.
Побърка ли се?
Това е вестник!
Не е сватовническа агенция.
Какво да кажа на издателите?
Какво ще кажат те?
Те са сериозни хора.
Изложи на риск репутацията на вестника ни!
Роб, това е най-непрофесионалното
поведение на журналист,
което съм виждал някога!
Не!
БРАВО!
Ти си задник!
Трябва да чуят, че ти се карам.
Иначе всички ще публикуват личните си истории.
Ти си непоносим!
Наистина ли мислеше, че няма да разбера?
Моля? - Какво?
Не ми отговаряй!
Вълнуващ материал.
Благодаря. - И реших
да ти позволя да направиш подкаста си.
Какво? Сериозно?
Това е страхотно!
Сега ще трябва да си я върнеш.
Ще стане чудно продължение.
Ти си върна сърцето, Роб.
Браво!
Благодаря, шефе.
А сега се махай! - Да.
Здрасти!
Какви ги вършиш? - Рисувам, а ти?
ИЗБРАНАТА...
ИЗБРАНАТА, а?
Страхувам се...
Не знаеш...
Права си. Отивам...
Не знаех, че това ще е последното ми съобщение за теб.
Какво щеше да напишеш?
Не знам.
Обичам те!
Завинаги.
Или щях да ти изпратя
гиф от "Тетрадката".
От "Тетрадката"!
Глупаво.
Какво да направя, Джон?
Мисля,
че трябва да продължиш да живееш.
Лесно ти е да го кажеш.
Ти си мъртъв.
Така е.
А ти продължаваш да говориш с мен.
Толкова ми липсваш!
И ти ми липсваш.
Но знаеш, че искам да полетиш.
Тя тук ли е?
Не.
Не знам къде е и не си вдига телефона.
Добре.
Чакай!
Влез да ти покажа нещо.
Красиво е.
Явно най-накрая продължава напред.
Радвам се за нея.
Съжалявам, пич.
Понякога просто не сме на правилното...
...място.
Да!
Точно така!
Сузи, ти...
Аз... Защо? - Благодаря!
Пак заповядай. Радвам се, че...
Добре, после ще говорим.
ОРФЕЙ И ЕВРИДИКА
Благодаря.
ЗАТВОРЕНО
Мира!
Къде си се затичал така?
Мира!
Започвах да се чудя дали не си размислил.
Съжалявам. Бях в парка.
Да, досетих се.
А и Сузи ми изпрати хиляда съобщения
с тази информация.
Имам няколко условия, Роб.
Разбира се.
Първо...
Без повече лъжи.
Никога.
Без лъжи. Никога вече.
Искам цялата истина всеки път.
Дори ако е неприятна и болезнена.
Особено ако е неприятна и болезнена.
Защото това е животът.
И ако не можем да се справим заедно,
тогава няма смисъл. Нали?
Да.
Винаги ще обичам Джон.
Знам.
Джон винаги ще ми липсва.
Знам.
Не знам как ще се промени тази болка с времето,
но тя винаги ще е част от мен.
Разбирам.
Разбираш...
Знам.
И наистина го оценявам.
Нещо друго?
Ще трябва да се научиш да готвиш. Аз няма да мога.
От утре тръгвам на уроци.
И Селин каза да миеш чиниите.
Разбира се.
Каквото каже Селин.
Още нещо?
Да.
Целуни ме.
Добре.
Имаше златни моменти. Мигове на светлина.
Решения, които няма да повторя, но тогава смятах за правилни.
Имаше нощи на безкраен екстаз.
Повече, отколкото позволява законът.
Скъпи, скъпи, скъпи...
Когато те целуна така, а ти ми шепнеш така...
Беше много отдавна, но споменът се завръща.
Ако ме искаш така и ме желаеш така...
Беше много отдавна, но споменът се завръща.
Трудно е да устоя. Споменът се завръща.
Мислех, че е избледнял, но споменът се завръща.
Споменът се завръща.
Споменът се завръща, скъпи.
Споменът се завръща.
Споменът се завръща...
Добре дошли в новия подкаст "Какво избираш".
Аз съм водещият Роб Бърнс.
Ще говорим за шантавите неща
с любимите ни музиканти.
И веднага ви представям нашата първа гостенка.
Тя е свръхталантлива,
многопрофилна, композитор и певица,
философ, сватовница... Списъкът продължава!
Вашите аплодисменти
за единствената и неповторима Селин Дион.
Благодаря, благодаря...
Добре дошла, Селин.
Преди да започнем с новините,
имам един много важен въпрос.
Какво избираш: да имаш десет котки
или папагал на главата 22 часа в денонощието?
Избирам папагала.
Правилен отговор. - Да!
Днес ще говорим за новото ти турне.
За новия ти албум. За новото всичко.
За новата Селин Дион.
Превод на субтитрите: Христо Христов