От какво се боиш, дете мое?
От виденията си, гуру Дев.
Виждам странни фигури,
в бяло, на непознато място, изпълнено със светлина.
Виждам мъж от друго място с кървавочервен мундир.
Виждам и пръстен, който тлее със син блясък.
Искаш ли да знаеш значението на тези видения, дете мое?
Много отдавна имало един пръстен.
Той бил изкован от вечна любов.
Пръстенът се състоял от две части.
За да си паснат, двете части трябвало да са чисти,
като първият миг на любовта.
След много тежък труд пръстенът най-сетне бил готов.
Ковачът комбинирал двете части
и те образували един пръстен.
За тях се говорело, че щом се обединят,
дори и разделени от океани или епохи,
те винаги щели да се съберат.
Нарекли частите на пръстените "Влюбените".
Скъпи, вече си при кърмата, координати алфа-север.
Можеш ли да провериш алфа-5-бета?
Да, но за жалост няма да успея
да се пъхна под гредата.
Няма и как да я заобиколя. Ще я оставим за следващия път.
Съжалявам, скъпа. - Али, погледни.
Джей, дай панорамен кадър. Можеш ли да приближиш?
Виждам го. Пращам малкия,
защото е тясно и не мога да се мушна там.
Покажи ми го в по-висока резолюция.
Ние сме първите, които го виждат от 300 години насам.
Боже, каква красота. - Още откакто отплавахме от Бомбай
си мисля, че е индийски, но не мога да го датирам.
Змиевидният дизайн на пръстена е древен.
Може да е част от чифт.
Явно е бил много важен за някого на кораба.
Защо мислиш така? - Погледни.
На това, дето прилича на сребърна чантичка,
има инициали Д.И. Д.И. се е давел,
но не изпуснал чантичката.
Вгледай се в себе си, Тулаза, и ще разбереш.
Ще любиш с цялата сила на женското сърце.
И на любовта ти ще отвърнат със същото,
но ти ще предадеш любимия си и, както сама видя,
той ще умре.
Гуру Дев, мигар съм такъв човек?
Що тупти в гърдите ти, Тулаза?
Сърцето ми.
Кое друго във Вселената приютява измяната,
ако не човешкото сърце? - Кълна се, че няма да го предам.
Няма да го предам. - Участта ти е вече решена.
Тогава няма да обичам.
Али?
Лора?!
Дръж се! - Къде е Джей?
Боже, помогни ми.
Какво правя тя долу, по дяволите?! - Не мога да помръдна гредата.
Идвам да те измъкна, само спокойно.
Ужасно съжалявам, Джей.
Мат, тези са празни! - Снощи ги прибрахме.
Колко кислород й остава? - За 10 минути.
Съжалявам.
Пускай въжето. - Обадих се на Брегова охрана!
Али?
Бъди откровена. Колко ми остава? - Джей, един идиот ни стига!
Лора! - Али?
Ще те измъкнем! Дръж се! - Как, Али?
Как ще го направите? - Пол! Дръж!
След колко време ще е на 107 метра?
Не знам, световният рекорд е 3 минути!
Трябваше да я спра! - Защо се гмурна?
Да извади чантичката като изненада за годишнината им.
Какво правиш?
Спускай! - Лора?
Всичко ще бъде наред! - Няма, той е без апарат!
Дърпайте, момчета.
Божичко. Али, той припадна!
Къде е Бреговата? - Пристигат!
Държа го. Излизаме.
...16,17, 18, 19, 20, 21, 22, 23...
Добре ли е?! Миличък! Как е той?
Донесете дефибрилатора! - Бързо, Ани!
Мамка му!
Готово, готово! - Божичко! Мислех, че съм те загубила!
Легни. - Добре ли си?
Джей, не си мърдай главата.
Няма страшно.
Само друг път не върти такива номера. Добре съм.
Нищо ми няма.
Джей! - О, Господи! Какво ти е?!
Има ли пулс?! - Има!
Диша! Къде е фенерчето, за бога?! Положението му е сериозно!
Донесете дефибрилатора! - Джей?! Дръж се, те дойдоха!
Джей, къде си?! Чуваш ли ни?!
Миличък?
Джеймс?
Братко? Часът е четири.
Извинявай, сигурно съм задрямал.
Часът е четири?
Десай! - Да, сахиб?
Мундирът ми. Закъсняваме за срещата с губернатор Хорнби.
"Хинду Стюарт, в Шотландия не ви ли учат
за какво служат часовниците?"
Боже, мразя я тая страна. Прекалено е горещо и претъпкано.
Масачузетс, Чарли, фермата. - Знам,
но още 4 години тук? Майчице. - Иначе няма пари за фермата.
Смяташ ли да си откровен на срещата с губернатора?
Защо питаш? - Ами допреди месец строях пътища
и бих искал да поостана тук. - Нали е горещо и претъпкано?
Но е за предпочитане пред строежа на пътища.
Господа, Негово превъзходителство губернаторът.
Полковник Еджъртън, господа, моля, седнете.
Лятото на 1778 година
е лятото на златния ни шанс.
А, Хинду Стюарт...
В Шотландия не ви ли учат за какво служат часовниците?
Та както казах, Англия има три колонии в Индия.
За съжаление те са на срещуположни брегове.
Ние сме тук, в Бомбай, Мадрас е тук, а Калкута - тук.
Представете си да можехме да ги свържем.
Ще доминираме в целия субконтинент
за сметка на другите търговски компании. - И ще забогатеем неимоверно.
Именно. - Най-голямото ни препятствие
са ето тези кралства: Бихапур и Пурандхар.
Настоящият крал е наш непреклонен опонент.
Обаче се появи златна възможност.
Тя ще позволи на нашите акционери от компания "Източна Индия"
да гледат картата на субконтинента и да казват...
"Мое!"
Като че ли капитан Стюарт не гледа с добро око на тази възможност.
Джеймс?
За мен е пределно ясно, сър,
както и за вас и другите в тази стая, че целта на правителството
на Нейно величество в Лондон не е да изгради империя в Индия.
Лондон е твърде далеч оттук.
Можем да чакаме отговор от тях цяла година, както сам знаете.
По-добре да ги поставим пред свършен факт,
отколкото пасивно да чакаме одобрението им.
По-мъдро е да изчакаме, отколкото да разбуним кошер,
без да имаме средствата да му се противопоставим.
Господа, зарът е хвърлен.
След месец трябва да се възползваме от момента, не да дебатираме.
Съвсем правилно.
Тулаза,
едно птиче ми каза, че си ясновидка.
Не съм, Ваше величество.
Ти вече браниш не само кралицата. Охраняваш и принц или принцеса.
Ваше величество... - Моля те, кажи ми.
Какво бъдеще виждаш за детето ми?
Ваше величество, виденията просто ме спохождат,
не мога да ги призова по своя воля. - Стига, кажи ми нещо, каквото и да е.
Не мога, Ваше величество. Наистина.
Това е за теб, моя скъпа пазителке.
Моля те, прости глупостта ми.
Баба ми каза, че е вълшебен.
Със сигурност е древен и скъп, нищо че е счупен.
За него казват,
че събира влюбените.
Харесва ли ти?
Ако някога срещнеш любовта,
не я изпускай. Тогава ще бъдеш по-богата,
отколкото аз бих могла да бъда.
Измяна! Братът на краля е изменник!
Организирал е преврат! Върви предупреди краля!
Гори, кралицата а застрашена! Залостете вратата!
Пазете кралицата!
Катамаджи, кралят е в опасност! Викай стражата.
Защо? Имаш всичко, което искаш.
Не всичко.
Все още не, Ваше величество.
На колене, чакали!
Пред вас е вашият господар! - Стар глупак, да неси полудял?
Шримант, моля те.
Пощади ме. - За жалост, Мунаджи,
животът е жесток.
Прости ми.
Салим.
Тръгвай! Върви, Паван.
Трябва да извадя стрелата. Бъди смела.
Сонубай? Сона?
Жено?
Сторих това, което поиска,
кралице моя. - Наистина ли?
Моят крал... Аз съм кралица!
Какво става? - Детронираха краля и го убиха!
Раоджи ли го уби? - Да.
Да я вкараме вътре.
От губернатор Хорнби.
Леле.
Полковник Еджъртън се е възползвал от шанса.
В Пурандхар са извършили преврат. - А кралят?
Убили са го.
Трябва веднага да идем там.
"След изпълнение на мисията ще получите 1000 златни суверена."
Дръж се, Масачузетс, идваме! - Може би.
Йоост! - Сър?
Разтуряйте бивака. Десай, тръгваме веднага.
Баща ти ще се зарадва, че капитан Стюарт ни ескортира.
Капитанът знае ли, че си влюбена в него? - Престани, Доли. Достатъчно!
Тулаза, още не си добре. - Нямам избор.
Но още не си се възстановила. - Трябва ни шпионин в двореца.
Нека дойда с теб.
Твой дълг е да останеш тук и да помогнеш на баща си.
Аз също трябва да изпълня своя.
Довиждане, приятелю.
С всеки свой повей вятърът нашепва една дума и тя е "позор"!
Чувам я в шумоленето на листата!
Ще се оставите ли да ви управлява един страхливец?!
Всички ще бъдем страхливци, ако не отмъстим за нашия крал!
20 години бях пръв министър на баща му!
Аз, Мудоджи Киледар, се заклевам да унищожа узурпатора Раоджи!
Дворецът се казва "Раджвада". Великолепен е, нали?
В него ли ще отседнем?
Кралят има ли харем? - Съмнявам се, Доли.
Но тя несъмнено ще го попита.
Господарю мой...
Знам страховете ти - че враговете ти ще се обединят около наследника на краля.
Позволи ми да те даря с твой собствен наследник.
Трябва да убием кралицата.
Сега си крал,
а след някой друг ден ще станеш и император.
Кралице! - Какво правиш тук?
Ваше величество!
Вече не съм толкова велика. Ти си ранена!
Нищо ми няма, Ваше величество.
Те се готвят да ме убият. - Не могат.
Никой не може и с пръст да ви докосне. - Не бива да разбират, че нося дете.
Заклех се пред тях, че не съм бременна. - Бързо!
Трябва да станеш, когато кралицата влезе.
Когато влезе кралица, ще стана.
Носим прасковено масло за косата ти.
Ще я измием,
като правехме едно време.
Натежала ли си?
Май си натежала.
Съпругът ми нареди да се грижим за теб.
Сега той е крал, а неодобрението на краля е по-лошо от това на съпруга!
Съпругът ми се мисли за лъв, но, като при повечето котки,
ако ги погалиш където трябва,
ще се обърнат по гръб.
Той няма да те спаси. Малко ти остава.
Ваше величество, за нас е голям чест.
Нейно величество съпругата ми иска бившата кралица Джамнабай мъртва.
Знаете ги какви са женорята.
Но в желанието й виждам някои предимства.
Негово величество, моят крал,
я иска жива.
Тя носи дете. Претендентът за моя трон е кауза за моите врагове.
С подкрепата на краля ни ще имате числено превъзходство над тях.
Ако кралица Джамнабай умре, ще се лишите от тази подкрепа.
Това може да се обс... - Това е изричното условие на краля ни.
Наредено ми е незабавно да ескортирам кралицата до Бомбай.
Отведете я.
Портите на двореца ще бъдат отключени. Трябва да тръгнете до 3 часа. Успех.
Ваше величество... - Чу ли?
Бомбай е много далеч.
Имаме шанс за спасение, преди да го достигнам.
Сигурна ли си? - Да.
Имам план. Позволете ми да ви обясня.
Това е отвратително, сър!
Губернаторът знае ли за тази промяна?! - Не, полковник.
Смяната на властта е в интерес на компанията ни.
Три години се готвихме за нея! - Служа на Англия, не на компанията.
Доколкото знам, вие - също, освен ако не се лъжа.
Е, капитане,
възлагам ви безопасността на дъщеря си и нейната гувернантка.
Ако нещо им се случи, тежко ви и горко.
Хинду Стюарт! Тежко ви и горко.
Не бутайте!
Защо не пътуваме с каляската? - Защото е нужна на баща ти.
Но това е сандък. - Не е сандък,
а кралска каляска, кралицата пътува с нея.
Ваше величество.
Съжалявам, но трябва да побързаме. - Благодаря ви.
Сър, тая работа вони по-зле от пръдня на скарида.
Тъпо е да търчим наоколо с ято "патки".
Имаме заповед, Йоост. Длъжни сме да я изпълним.
Дългът не я прави по-сладка, нали, капитан Стюарт?
Да тръгваме. - Рота, строй се!
Потегляме!
Пътуваме вече цяла нощ и половин ден. Хвана ме морска болест,
без да сме в морето!
Защо не останахме в Пахадпур?
Баща ти ти каза за да не ни вземат за заложници.
Предпочитам да съм заложница, отколкото да повръщам в тоя сандък.
Наистина ми е лошо.
Имам нужда от чашка бренди. - Да, но нямаме бренди.
Имаме.
"Освободих" го от чантата на татко преди да потеглим.
И бездруго влияе зле на подаграта му.
Капитане? - Всичко наред ли е?
Съжалявам, че се придвижваме толкова бавно.
Изглеждате притеснен. - Не съм притеснен.
Видях някакви мъже на хълмовете. - Да.
Вероятно са хората на Раоджи.
Вероятно.
О, Кришна...
Ти избра неподходящата кралица.
Готови ли сте?
Ескортът е голям, Ваше величество. - И аз плащам голяма цена.
Като я заловите, разпорете я,
извадете бебето й и ми го донесете.
Нейно величество е зашеметяваща жена. Не съм виждал такива на Клайд Стрийт.
Джеймс, битка ли ни предстои?
Мисля, че ще ни устроят засада на моста при Дварка.
Ще го прекосим по светло. - Те ще ни превъзхождат 10 към 1.
Отчаяните времена... -...искат отчаяни мерки.
Да видим как индийските им псета ще се справят с теб.
И да не сте казали на никого.
Тръгвайте! По-живо!
Всичко наред ли е, Йоост? - Да. Всички дами спят.
Ти ще си под командването на брат ми. Помни: бъдете тихи като змии.
Тръгвайте. - Успех, сър.
Потегляме!
Бягайте, псета!
Дай ми копието си!
Десай!
Хванете кралицата!
Върнете се и се бийте!
Ела.
Вече никога няма да близна бренди. - Чудесно.
Чарлз сахиб!
Джеймс сахиб дойде. - Всичко наред ли е?
Щом заспахте, ви скрихме в талига със сено.
Упоили сте ни?! - Ваше величество,
повярвайте ми, че за вас така беше по-добре.
Целта на нападателите ни беше да ви убият. - Тогава ни пуснете да си вървим.
Натоварен съм със задачата да ви ескортирам до Бомбай.
Гарантирам ви, че под моя опека ще бъдете в безопасност.
Имате ли достатъчно хора за подобни гаранции?
Да, Ваше величество.
Без гидове ще се изгубите. - От 4 г. проучвам тази страна.
Ще се движим по странични пътища, но няма да се изгубим.
Жадна съм. Ела.
Джеймс, заради вас повърнах! - Не, Доли, сама се отрови.
Не е мое. Клара обича да си пийва.
Простете ми, но опиатът беше съвсем слаб. Трябваше да бъдем напълно тихи.
Мъже... - Простете ми.
Не е нужно да се извинявате.
Възхищавам се на въображението ви.
Благодаря, г-це Колдстрийм.
Престани.
Ето ти зестрата.
Намери си някой по-малко инат съпруг.
Знам къде са.
Тръгваме към Дар!
Кралската носилка изгоряла, но не си видял трупове?
Важно е хората ни да знаят, че кралицата е жива.
Те ще се бият храбро за нея й детето й. Без нея няма да победим.
Стюарт е умен мъж. Удажди, ако кралицата е жива, намери я.
Побързай, заради всички ни. Не само ти ще я търсиш.
Отрязаха ни пътя.
Какво ще правим?
Ще се промъкнем в тила им.
Ще минем по Драконовото гърло.
Тогава ще трябва да оставим животните. - Това е идеята, Чарли.
Десай, какво е Драконовото гърло?
Продължавайте, точно така.
Внимателно и полека, момчета.
Мили боже! Не, не мога!
Тулаза. В момента никой не ни следи.
Не се смейте! - Можете ли да тичате?
За детето си направо ще летя. - Хайде.
Мислех, че се изкачваме по водопада.
Уважаеми дами...
Чарли! - Хайде, момчета.
Тя добре ли е? - Да, но си изкълчи глезена.
Иначе и двамата са добре.
"Двамата"? - Ако не бъркам, момичето носи дете.
Ако продължим с това темпо, тя може да изгуби бебето.
Наистина ли щяхте да ни застреляте? - Да.
Наистина.
Слугинята ми не е добре. Ще ида при нея.
Кралицата трябва да си почине, не мислите ли?
Не се тревожете.
Няма да я разкрия...
...Ваше величество.
Знаете коя съм аз,
но ме наричате "Ваше величество"? - Знам коя не сте.
Знам коя не сте вие.
Веднъж ми разказаха
как бог Кришна се оженил за три принцеси.
Те живеели в дворец от сребро.
Един ден Кришна легнал неизлечимо болен.
Извикали лекар и той казал на бога:
"Единственият цяр за тази болест
е прахът от крака на щедра жена."
Принцесите нямали прах по краката
и не можели да изцелят Кришна, колкото и да искали.
Лекарят обаче намерил прах
от нозете на бедна пастирка.
Този прах, за голямо разочарование на принцесите,
изцелил Кришна.
Коя сте вие?
Питайте бог Кришна.
Изглежда смятате, че той знае всичко.
Не използват пътищата.
Англичанинът е хитра лисица, но знам как мисли.
Салим, трябват ни още хора. Поискай от Бхаван от Раджвада.
Е, братко?
Изгубихме се, нали? - Разрушената крепост при реката...
Можем да нощуваме в нея.
Пътуваме вече цяла седмица. Ще успеем ли?
Не се бой, няма да ни намерят. Дори и ние не знаем къде сме.
Капитане?
Донесох ви малко вода.
Изглежда знаете доста неща за страната ми. - Строя пътища.
Когато строиш път през някоя страна,
скоро опознаваш душата й.
Май ви харесва това, което сте опознали. - Да.
Харесва ми.
Даже много ми харесва.
Англичаните са мои врагове.
И аз не ги обичам много-много.
Аз съм шотландец. Дядо ми бе поддръжник на шотландския крал.
Англичаните победиха
и кланът ни изгуби всичко.
Индия бе единственият изход за нас.
Когато с брат ми спестим достатъчно, ще си купим ферма в Америка.
В Америка?
Да, в Масачузетс.
Тръгваме, щом се уволним.
Защо не ми кажете името си?
В моята страна не е прието
жена да казва името си на непознат.
Особено на непознат англичанин.
Да, особено на...
...непознат англичанин.
Може би ще е по-добре да ни предадете на нашите преследвачи.
Така ще спечелите предимство.
Не бих го сторил.
Така ли е прието във вашата страна?
Ще се оправдая с Шотландия.
Те казаха,
че ни чака смърт
и че утре ще настъпи краят ни.
Вярвате ли им?
Как се казвате?
Тулаза Найк.
Тулаза Найк...
Поставете чучелата тук и тук.
Те ще ги подмамят към двора.
Не е ли жестоко спрямо бременното момиче да продължим да бягаме?
Или подобни неща не ви вълнуват?
Вълнуват ме, за ваша изненада.
Простете ми.
Но ако не успеем да ги отблъснем, те едва ли ще вземат пленници.
След като вие с Доли ни браните,
много се съмнявам, че ще се стигне дотам.
Доли, за бога, бъди Еджъртън! Презареди я!
Тези са от моите хора.
Ще те чакам при реката.
Добре.
Вече може да се върнете при народа си, Ваше величество.
Какво ще направят вашите англичани, капитане, когато разберат?
Ще ме разжалват
или ще ме изправят пред трибунала, или ще ме обесят, или и трите.
Защо, капитане? - За неизпълнение на заповед.
Защо ни пускате?
Защото иначе детето й ще умре.
Елате с нас.
За мен ще бъде чест.
Не мога.
Аз не съм предател.
Тулаза Нйк!
Нека Бхаварти ви благославя с късмет.
Винаги.
Джеймс,
ти си един проклет, сантиментален идиот.
Капитане!
Стой!
Капитане!
Той добре ли е? - Мисля, че да.
Казахте, че ще ви обесят, ако не върнете без принцеса.
Сега ще я върнете. - Когато разберат, че...
Те не знаят как изглежда кралицата. - Не.
Прекалено е опасно. - Когато разберат,
аз вече ще съм избягала. - Не е толкова лесно.
Може и да изглеждат учтиви, но ще ви поставят под стража.
Намираме се в моята страна.
Там, където вие, чужденците, виждате пролука, аз виждам врата.
Когато изчезна, никой няма да ви вини за нищо.
Чака ли ви някой
в Масачузетс?
Странно.
Когато си представям щастието с някого...
...имам лошото предчувствие, че то не ще ми бъде позволено.
Това е много тъжно, капитане.
Тулаза Найк отишла с британците? - За да отклони преследвачите ми.
Тя постъпи много достойно. - Сега поспете. Починете си,
заради новия живот, който носите.
Позволи ми да нападна лодките. - Две неща ме тревожат у британците:
първо, артилерията им, и, второ, умението им да докосват сърцата ни.
Ще се справя, татко.
Ще оставим капитан Стюарт да акостира.
Тогава ще арестувате Тулаза Найк и ще я доведете тук.
Побързайте! Вън!
По-живо! - Кралю мой?
Вече не съм крал. Киледар е освободил Джамнабай от британците.
Събрал е армия и ще ни унищожи.
Какво правиш?
Враговете ми си върнаха кралицата, а британците ме изоставиха.
Ти каза, че можем да им се доверим. Къде са войниците им?!
Те ни местят като пешки по шахматна дъска!
Кой знае какъв ще е следващият им ход. - И изоставяш трона си като страхливец?
Ако искаш, ела с нас,
стига, разбира се, да си намериш кон. - Защо?
За да живея до края на дните си като плъх?
Погледни ни! Ние сме плъх и пепелянка!
Господарю! - Остани тук с животното си, жено,
и когато гладът го споходи, ще разбереш кой от вас е по-силен!
Доли!
Погледни.
О, небеса! Спасени сме!
Мили боже!
Спасени сме.
Съюзът ви с малодушния Раоджи ни направи много уязвими.
Не мислите ли, полковник? - Напротив, губернаторе.
Неговите премеждия са голямо предимство за нас.
Което не бива да изпускаме.
Предлагам да нападнем крепостта в Пурандхар
и да възстановим Раоджи на трона при някои нови условия.
Вече съм ги договорил.
Злато!
Милиард кюлчета и монети!
500 000 унции годишно
в продължение на 5 години, които ще изплащат на компанията.
Сметнете си бонусите, господа. - Вкусно.
Да, а и бившата кралица все още е наша гостенка,
така че все още имаме коз за пазарлъци.
Можем да го използваме и срещу двете страни,
в зависимост от развитието на нещата. - Ами Лондон?
Правителството на Негово величество твърдо ще се противопостави.
Мисля, че огромното количество пари ще умилостиви скрупулите им.
Именно. Може и да се твърди,
че полковник Еджъртън е разбунил кошера,
но този път с пълно право можем да заявим, че сме се отбранявали.
Тогава за войната!
За войната!
Джеймс...
Изглежда официално сме във война. Утре заминавам.
Трябва да помислим за бягството ви.
Всичко наред ли е?
Гуру Дев, мигар съм такъв човек?
Мечтах за този момент.
Тулаза...
Ще ми простиш ли, ако бъда откровен?
Душата ти,
мъдростта ти ме трогнаха, както и куража и острия ти ум.
Ако в сърцето ти има подобни чувства към мен, щастието ми ще е безгранично.
Не мислех, че ще имам късмета да обичам.
Но, както сама виждаш, влюбен съм в теб.
Нямам какво друго да ти предложа, освен себе си и моята вярност.
Тулаза...
Да смея ли да се надявам?
Заключих сърцето си и изхвърлих ключа.
Не мога.
Не можеш ли?
Сърцето ми е заключено, Джеймс.
Потърси любовта другаде. - Но защо?
Защо сърцето ти е заключено?
Погледни ме.
Моля те.
В такъв случай оттеглям думите си.
Прости ми, ако съм те разбрал криво.
Трябва да организирам бягството ти.
Не е необходимо.
Ти ми каза, че Махаратха не обича
да не си връща дълговете на честа.
Шотландците - също,
Тулза Найк.
Стражата се сменя след 20 минути. Вървете.
Върни ключа, бързо. Върви.
По дяволите!
Ухапа ме, мамка му!
По дяволите. Десай!
Сахиб? Обувките ли?
Ще взема да проверя кралицата.
Донеси ми ключовете.
Трябва да побързаме.
Хайде, бързо!
Сър!
Раоджи пристигна от Кайлан.
Да му се не види, ако не е един паразит, ще е друг.
Избягала ли е?!
Тъмницата беше заключена, ключът беше при мен! Десай?!
Това е измяна, не шибан фокуснически номер!
Вдигай стражата! Намерете я!
А, Стюарт! Тук има нещо гнило! Сега ще разберем какво!
Ти си част от епоха,
която древните нарекли "сарвадайти" -
"това, което съдържа всичко".
Усещам те, Джей.
Къде си, миличък?
Къде си?
По дяволите!
Тя ли е истинската кралица?
Да го вземат мътните! Стюарт е знаел през цялото време!
Мастин, не смятате ли, че това е наказуемо,
че той заслужава разжалване?! - Не, вече няма значение.
За мен има, драги.
Вероятно го е възприел като хуманен акт.
Империя не се гради с хуманизъм, сър.
Проклет да е. - Свиквайте, Еджъртън.
Боя се, че капитан Стюарт е гласът на бъдещето.
Не и на моето.
Той застрашава печалбата на компанията, печалбата на Англия.
Римляните са намерили решението.
Какво? - Колцина се връщат от битка,
ако са в авангарда?
Според Негово величество никой не е по-подходящ
от Стюарт да води авангарда. От ваша гледна точка
никой не е по-подходящ от него да не се завърне.
Клара!
Как можа?!
Ти го обичаш, ти обичаш Джеймс!
Пак ли си подслушвала? - Да.
Чух всичко.
Знам какво си направила. - Радваш ли се, че си посветена?
Ти си змия! - Как смееш?!
Ти имаш пари и младост, аз - нищо!
Най-сетне се сдобих с нещо и не се гордея с него, но ще го приема.
А всичките ти приказки за любовта и за това, че сме късметлийки?
Те нищо ли не значат? - Любовта има много лица
и едно от тях е ревността. Нали самата ти ме окуражаваше?
Отдавна искам да направя нещо.
Аз не съм ти слугиня!
С това приключихме с уроците за днес.
И не си мисли, че ще се отървеш от мен, защото идвам с вас с баща ти в Америка.
Когато отплаваме, ще бъда твоя гувернантка, а когато пристигнем - твоя мащеха.
Ти сам се прогони, Раоджи!
Сега британците ни обявиха война.
Ще им позволим ли да постъпят с нас, както постъпиха с Ауд,
Бенгал и Мадрас?! Не!
Да сложим край на амбициите им! Да ги върнем на малкия им остров!
Те няма да властват над нас!
Нека боговете благословят кралицата ни!
Неко чуят ехото от бойния ви вик в облаците!
Разкажи ми за капитан Стюарт.
Той е лидер.
Дори и нашите хора го обичат.
Според някои, татко.
Тогава ще спечелим от смъртта му.
Фалшифицирай писмото и подписа й.
Хинду Стюарт е свестен човек и това не ми харесва,
но баща ми казваше, че питон се надвива по-лесно,
ако му отсечеш главата. Да заложим капана.
Баща ми ми постави задача:
да саботирам настъплението на англичаните.
Удаджи, сторих ужасно нещо.
Не казах на англичанина за пророчеството.
Значи то ще се сбъдне.
Съжалявам.
Ще се опитат да ме използват, за да му навредят.
И няма да има кой да го предупреди.
Какво смяташ да правиш?
Ще им откажа.
Ще предадеш собствения си народ. - Не.
Не разбираш ли? Аз нося нещастие.
Понякога трябва да мислим и за другите.
Всички жертваме по нещо.
Веднъж ти казах, че животът е прост.
Сбъркал съм.
Нека богинята те пази.
Прости ми, Джеймс.
Няма да им позволя да ти сторят зло.
Никога.
Всичко, което наричаме реалност, се състои от частици енергия.
При сблъсък на 2 частици едната се завърта по часовниковата стрелка,
другата - срещу часовниковата стрелка. Ако ги разделим
по принципа на пространството и времето
и променим въртенето на една от тях,
ще се промени въртенето и на другата. Мигновено.
Това е връзка през времето и пространството.
Взе ли всичко? - Готова ли си? Да вървим.
През времето и пространството...
О, Шиваджи...
Защо?
Пътят се изправя на 350 метра с...
...10 градуса.
Врагът никакъв не се вижда.
Те са някъде там.
Джеймс сахиб,
ами ако врагът ни открие?
Хартли и Еджъртън ще са при нас преди мръкване. Няма страшно.
Ще оставя боговете да решат, сторих достатъчно.
Съдбата на частите на този пръстен не е да бъдат разделени.
Поне така казват.
Дано е тъй, Десай.
Чакай! Боже, видях го.
Али, видях го! Намерих го!
Намерих го!
Полковник Еджъртън. - А, Хартли!
Кога ще подкрепим авангарда на Стюарт? - Утре.
Стюарт няма да издържи дотогава, сър. - Ще чакате,
докато пристигнат и останалите.
Казах утре.
Али, вземи го. Трябва да се върна в болницата, знаеш какво да правиш.
Джеймс сахиб, моля ви, не напускайте лагера.
Аз уредих бягството й.
Наложи се. Исках да ви кажа.
Кришна ми е свидетел, че не ви обичам по-малко.
Правим това, което трябва.
Предупреди д-р Нътинг.
А пръстенът?
Пръстенът беше просто пръстен. - На пръв поглед.
Но той е и вестоносец. Какви вести носеше?
За любов, гуру Дев.
Е,
ти обичаш ли?
Вече е прекалено късно.
Прекалено е късно, гуру Дев.
Как тече времето, Тулза? - Като водата.
Като водата в реката.
Както ти каза.
Г-жо Фенъл, когато вкарате тази карта в този слот,
тя ще изключи машините. - Благодаря ви.
Обичам те.
Лора?
Скъпи?
Да, миличък?
Нали не мислеше,
че...
...че ще изтърва нашата годишнина?
Не.
Разбира се, че не.
Много те обичам.
От такива нишки е изтъкана нашата Вселена.
Ще кажеш, че шарката на любовта е най-сложната.
Но как би могло да бъде другояче, дете мое?
ВЛЮБЕНИТЕ