Ехо?
Помощ!
Вижте го само.
Ден първи, новак. Време е да ставаш.
Изглежда непохватен.
Имам нужда от помощ в кухнята.
Имаме бегач!
Вижте го само!
ЛАБИРИНТЪТ: Невъзможно бягство
Превод: m00n & parler
® UNACS TEAM 2014 http://subsunacs.net
Всичко е твое.
Здрасти, новак. Няма отново да бягаш, нали?
Добре.
Казвам се Алби.
Можеш ли да ми кажеш нещо за себе си?
Кой си или откъде идваш? Каквото и да е.
Не. - Ще ми кажеш ли името си?
Нищо не помня.
Защо нищо не помня? - Всичко е наред.
Спокойно.
Това е нормално. Случи се с всички ни.
До няколко дни ще си спомниш името си.
Това е единственото, което ни оставят.
Какво е това място?
Нека ти покажа.
Тук ядем и спим.
Отглеждаме собствена храна. Построили сме подслон.
Останалото го доставя кутията.
Но всичко друго зависи от нас. - Кутията?
Веднъж месечно изпращат провизии, заедно с някой новак.
Този месец си ти. Поздравления.
Изпратени? Кой ни вкара тук?
Не знаем.
Добре ли си, Алби? - Новак, това е Нют.
Когато ме няма, той командва. - Радвам се, че става за бегач.
Доста добро шоу направи.
В началото помислих, че ставаш за бегач, но така се изтърси...
Така е. - Бегач?
Направи ми услуга и намери Чък.
Добре. - Благодаря.
Съжалявам, че те пришпорвам, но дойде малко късно,
а имаме много работа. Имаме специални планове за довечера.
Ще видиш.
Дано не се страхуваш от високо. Хайде, ела.
Само това имаме.
Работихме здраво за него.
Ако уважаваш това място, всичко ще е наред.
Какво има там?
Имаме три правила.
Първо: Върши си работата.
Нямаме нужда от авантаджии.
Второ: Никога не наранявай друг.
Нищо не става, ако не си вярваме.
И най-важното...
Никога не преминавай стените.
Разбра ли ме, новак?
Алби!
Чък, къде беше, човече?
Всички минахме през това.
Събуждаме се в кутията, Алби ни развежда наоколо...
И ето ни.
Не се притеснявай. Справяш се по-добре от мен.
Изцапах гащите три пъти, преди да ме извадят.
Не, стига.
Пич! Къде отиваш? - Просто искам да погледна.
Виж всичко друго, но не ходи там.
Защо не? Какво има там? - Не знам.
Никой не казва, но не трябва да ходим там.
Здрасти, Чък. Имаме новак, а?
Как е да си повишен? - Чудесно, Бен.
Мислех, че не ни е разрешено да ходим там?
Казах, че на нас не е разрешено. Те са различни. Те са бегачи.
Знаят повече за Лабиринта от всекиго друг.
Чакай? Какво? - Какво?
Ти каза "Лабиринт".
Така ли? - Да.
Къде отиваш? Какво правиш?
Просто ще погледна. - Казах ти, че не може.
Никой не ходи там, особено сега.
Не е безопасно. - Добре.
Трябва да спрем да се срещаме така, новак. Успокой се!
Не ме докосвай! - По-спокойно!
Успокой се! - Какво ви има, по дяволите?!
Просто се успокой! - Защо не ми казвате какво има там?
За твое добро е. - Не можете да ме държите тук!
Не можеш да си тръгнеш. - Защо не?
Какво, по дяволите?
Следващият път ще те оставя да тръгнеш.
Добре дошъл.
Запалете го!
Чудесен първи ден, новак.
Ето. Помага за храносмилането.
Господи! Какво е това?
Не знам.
По рецепта на Гали. Търговска тайна.
Остава си задник.
Спаси ти живота днес.
Повярвай ми. Лабиринтът е опасен.
В капан сме, нали?
Засега.
Виждаш ли онези момчетата до огъня?
Те са бегачи. Този в средата е Мино.
Основният ни бегач.
Всяка сутрин, когато вратата се отвори отиват в лабиринта.
Картографират го и търсят изход.
От колко време търсят?
Три години.
И не са открили нищо? - Не е толкова лесно.
Слушай...
Чуваш ли? Това е Лабиринтът.
Променя се. Прави го всяка вечер.
Как е възможно?
Питай тези, които ни заточиха тук.
Истината е,
че само бегачите знаят какво има там.
Те са най-силните и бързи от нас,
защото ако не се върнат, преди да се затворят вратите - остават там.
Никой не е оцелял една нощ в Лабиринта.
Какво става с тях?
Наричаме ги скръбници.
Въпреки, че никой не е оцелял, за да разкаже за тях,
но са някъде там.
Достатъчно въпроси за днес. Хайде...
Ти си почетният ни гост.
Хайде, ще те разведа наоколо.
Ела.
Тези са строители.
Имат сръчни ръце, но не са много умни.
Това е Уинстън. Отговаря за кланицата.
Двамата ни медици - Клинт и Джеф. - Здрасти, Нют.
Повечето им пациенти идват от кланицата.
Ами ако искам да съм бегач?
Не ме ли чу? Никой нормален не иска да е бегач.
Отделно не решаваш ти. - А, кой тогава?
Какво става, новак? Ще ни покажеш ли дали ти стиска?
Новак! Новак!
Добре.
Правилата са прости, новак.
Седиш в кръга и гледаш да се задържиш поне пет секунди.
Не бъди много груб с него. - Започваме ли?
Хайде, нещастник. - Хайде, новак. Не сме приключили.
Престани да ме наричаш "новак".
Така ли? Как да те наричам? Подметка?
Какво мислиш? Имаш ли се за подметка?
Знаеш ли какво? Май наистина си "подметка".
Добра работа, новак!
Новакът си го бива, а?
Томас.
Томас. Чуйте!
Томас!
Спомних си името ми. Казвам се Томас!
Томас!
Добре дошъл у дома, Томас.
Добра работа, Томас.
Какво беше това, по дяволите?
Това беше скръбник.
Не се притеснявай. Тук си в безопасност.
Нищо не може да мине през тези стени.
Добре, хора. Приключихме за днес.
Лека нощ.
В безопасност си. - "З.Л.О." е добро.
Какво има там? - Томас.
Чуваш ли ме? Всичко ще се промени.
Томас.
Ела с мен.
Спокойно е, нали?
Трудно е за вярване, но невинаги беше така.
Имахме и лоши дни.
Много от нас се поддадоха на страх...
Паника.
Оттогава много израснахме.
Установихме ред
и създадохме мир.
Защо ми казваш това?
Защото не си като другите.
Любопитен си, но вече си един от нас.
Трябва да знаеш какво означава това.
Какво стана с тях?
Както казах...
Имахме лоши дни, Томас.
Някой опита ли се да изкачи стената?
Опитаха, но стенолазката стига до върха.
Дори да успеем, после накъде?
Ами кутията? Другият път, когато дойде...
Опитахме го. Не помръдва, ако има някой в нея.
Ами... - Пробвахме.
Два пъти.
Повярвай ми. Всичко, за което се сетиш сме го пробвали.
Единственият изход е през Лабиринта.
Сега ще ми помогнеш ли?
Отиди да вземеш още тор.
"Отиди да вземеш още тор".
"Разбира се. Нещо друго?"
"Не, само тор."
"Намира се в средата на гората."
Ти си Бен, нали? Знаеш ли къде е...
Добре ли си?
Махни се от мен! - Ти си виновен. Видях те!
Ти го направи! Видях те!
Помощ!
Помогнете ми!
Ще те убия!
Хванете го! Какво правиш?
Спокойно, Бен. - Какво стана?
Просто ме нападна. - Добре ли си?
Спокойно, Бен.
Не. Не.
Вдигни тениската. - Не! Моля ви!
Ужилен е.
Посред бял ден?
Помогнете ми. Моля ви, помогнете ми!
Водете го. - Хванете го.
Медик! - Не, моля ви!
Дайте му упойка. - Успокой се, Бен.
Моля ви! Той го направи!
Какво се е случило с него?
Наричаме го "Трансформация".
Става, когато те ужилят.
Виж...
Бен не ни каза какво се е случило.
Говореше безсмислици.
Влошава се.
Инфекцията се разпространява. Бен е опасен.
Какво ти каза?
Че ме е видял...
И че вината е моя.
Как може да е моя вината?
Почини си.
Алби. - Да?
Какво ще стане с него?
Просто ме изслушайте!
Моля те, Мино!
Алби!
Моля ви, не го правете!
Пригответе се.
Напред.
Не! Моля ви! Не го правете!
Ще се излекувам! Моля ви, чуйте ме!
Махни се от мен!
Бутай!
Ще се излекувам!
Не!
Вече е част от Лабиринта.
Дали ще оцелее?
Бен ли?
Не.
Никой не оцелява нощем в Лабиринта.
Трябва да го забравим.
Томас.
ЗЛО е добро.
Не ни улеснява. - Томас.
Всичко ще се промени.
ЗЛО е добро.
Малко ще заболи.
ЗЛО е добро. - Томас, трябва да избереш.
Защо Алби отива в Лабиринта?
Не е бегач. - Нещата се промениха.
Отидоха да потърсят следи от Бен, докато е светло.
Ще помогнеш ли? - Отиват там, където е ужилен?
Алби знае какво прави.
По-добре от всеки от нас.
Какво означава това?
Както ти казах всеки месец с кутията идва някой нов.
Някой трябва да е бил първи, нали?
Някой е седял цял месец сам.
Това е било Алби.
Не му е било лесно.
Когато сме започнали да идваме един след друг...
Прозрял е истината.
Най-важното нещо, че можем да разчитаме само един на друг.
Всички сме заедно в това.
Да! Точно така, новак.
Досега трябваше да се върнат.
Какво ще стане, ако не успеят? - Ще успеят.
Но ако не успеят? - Ще успеят.
Не може ли някой да ги потърси? - Против правилата е.
Или ще се върнат, или не.
Не можем да рискуваме да загубим някой друг.
Не.
Вижте!
Чакайте, нещо не е наред.
Давай, Мино! Ще се справиш! - По-бързо! Хайде!
Трябва да го оставиш. - Няма да успее.
Трябва да го оставиш!
Томас, не!
Добра работа.
Току-що се самоуби.
Какво?
Какво му се случи?
На какво ти прилича? Ужилен е.
Какво е станало с главата му? - Направих, каквото трябваше.
Добре. Помогни ми да го вдигнем.
Трябва да тръгваме. Лабиринтът вече се променя.
Мино!
Не можем да го оставим тук.
Хвани го.
Хайде.
Сложи го долу.
Няма да стане. Трябва да тръгваме.
Трябва да тръгваме! - Какви ги приказваш? Да го скрием.
Къде? - Няма ли подходящо място?
Чуй ме, малоумник! Огледай се. Няма къде да отидем!
Не разбираш...
Вече сме мъртви.
Две, три...
Хайде. Добре.
Какво правиш?
Трябва да тръгваме! - Не, още малко!
Мино, съсредоточи се!
Още малко. Ще се получи.
Мино!
Добре.
По-бързо.
Мамка му!
Ти си луд кучи син!
Хайде, бягай!
Бягай, по-бързо!
Тази секция се затваря. Ще му избягаме тук.
Томас! Какво чакаш? Махай се оттам!
Ела де!
Хайде! - Не се обръщай, Томас!
Бягай, Томас! По-бързо!
Хайде! Хайде! Ще успееш, давай!
Томас!
Момчета, събудете се!
Казах ти, Чък. Никой няма да се върне.
Невъзможно.
Да! Да!
Да!
Хванете го. - Внимателно.
Какво стана там? - Как оцеляхте?
Видяхте ли скръбник? - Видях един.
Не само, че го видя, а го уби.
Нещата се промениха.
Никой не го отрича.
Бен беше ужилен посред бял ден,
а след това Алби.
На всичкото отгоре, новака, влезе в лабиринта,
което е нарушение на правилата.
Да, но спаси живота на Алби.
Наистина ли?
Три години живяхме с тези същества,
а сега уби едно от тях.
Кой знае какво ще последва?
Какво предлагаш да направим?
Трябва да го накажем. - Той уби скръбник.
Мино, ти беше там. Какво мислиш?
Мисля, че откакто сме тук...
Никой не е убивал скръбник.
Когато подвих опашка и избягах...
Този малоумник остана и спаси Алби.
Не знам дали е смел или глупав,
но каквото и да е, ни е нужно.
Да го направим бегач. - Бегач? Какво?
Мино, да не избързваме. - Томас! Томас!
Ако искате да го възхвалявате - добре.
Давайте. Ако има нещо, което знам за Лабиринта е,
че той не...
Чакай. Това звучи познато.
Кутията. Идва насам. - Не би трябвало.
Нют, какво виждаш? - Какво има там?
Момиче е. - Какво?
Дали е мъртва?
Какво има в ръката?
Тя е последната, която идва.
Какво означава?
Томас.
Още ли мислите, че преувеличавам?
Джеф, какво става?
Какво й има? Защо не се събужда?
Правя това, което мога.
Разпознаваш ли я?
Не. - Наистина? Явно тя те познава.
Ами съобщението? - Ще го мислим по-късно.
Мисля, че сега му е времето.
Имаме по-важни неща в момента. - Прав е, Нют.
Ако кутията не се върне, колко време ще оцелеем?
Не сме сигурни в това.
Да не прибързваме с изводите...
Нека се събуди, за да видим какво знае.
Някой трябва да има отговори.
Така е.
Къде отиваш? - В Лабиринта.
Томас!
Какво ти става? Искаш да умреш ли?
Току-що се измъкна и вече искаш да се върнеш?
Нют каза, че никой не е оцелял след срещата със скръбник, за да разкаже.
Сега убихме един.
Не ми казвай, че не си любопитен.
Всъщност, не.
Какъв е планът?
Искаш да му направиш дисекция ли? - Ако се наложи.
Къде са другите бегачи? - Всички напуснаха сутринта.
След ужилването на Алби, никой не иска да се върне там.
Ти защо искаш?
Мисля, че е време да разберем с какво си имаме работа.
Добре, но няма да ходиш сам.
Чакай ме след половин час в гората.
Достатъчни ли са?
Добре. Да тръгваме.
Хайде!
Това е отвратително.
Там има нещо. - Освен раздробения скръбник?
Какво правиш?
Нали каза, че е мъртво?
Това рефлекс ли беше? - Да се надяваме.
Да го издърпаме. Добре, хайде.
Готови? На три. Едно, две, три!
Добре ли си? - Да.
Какво е това, по дяволите?
З.Л.О.
Интересно. - Не може ли да го гледаме в лагера?
Не искам да се запозная с приятелите му.
Прав е. Става късно.
Да тръгваме.
Открихме това. Беше в скръбника.
Същите надписи, като при провизиите.
Който ни е вкарал тук, явно е създал скръбниците.
Това е първата следа, за три години, нали, Мино?
Точно така. - Нют, трябва да се върнем.
Кой знае какво ще открием.
Знаеш какво се опитва да направи, нали?
Първо нарушава правилата, а сега иска да ги зарежем.
Само правилата ни държат сплотени. Защо да ги оспорваме?
Ако Алби беше тук, щеше да се съгласи с мен.
Трябва да го накажем.
Прав си. Томас наруши правилата.
Една вечер в дупката без храна. - Стига, Нют.
Мислиш, че това ще го спре да отиде в Лабиринта?
Ако не си бегач, нямаш право да ходиш в Лабиринта.
Да го направим официално. От утре си бегач.
Гали. - Остави ме.
Благодаря, Нют.
Къде отиваме? - Ще видиш.
Това е Лабиринтът.
Целият.
Как така целият? Каза, че още го разучаваш.
Няма какво да разучавам.
Обходил съм всеки сантиметър. Всеки цикъл и вариант.
Ако имаше изход, щяхме да го открием досега.
Защо не сте казали на никого?
Решението е на Алби.
Трябва да вярват, че имаме шанс да се измъкнем.
Но сега...
Наистина имаме шанс.
Погледни това.
Преди година започнахме да изучаваме крайните секции.
На стените открихме тези номера. Секции от 1 до 8.
Всяка вечер Лабиринта се променя и отваря нова секция.
Днес отвори секция шест.
Утре ще е четири, след това осем, три...
Последователността е еднаква.
Какво е специалното на седма? - Не знам.
Снощи, когато уби скръбника, секция 7 беше отворена.
Предполагам, че оттам е дошъл. Утре ще огледаме отблизо.
Какво правите? Не може да идвате тук.
Съжаляваме. - Става въпрос за момичето.
Будна ли е? - Може да се каже.
Чък, какво става?
Момичетата са невероятни.
Оставете ме. - Пази си главата!
Ако хвърлиш още... - Махайте се!
Какво става? - Мисля, че не ни харесва много.
Какво искате от мен? - Само да поговорим.
Предупредих ви. - Прикрий се!
Аз съм Томас.
Ще се кача, става ли?
Добре. Само аз.
Качвам се.
Добре, само спокойно, става ли?
Къде съм? Какво е това място?
Защо не си спомням нищо? - Нормално е.
Всички минаваме през това. Ясно?
Ще си спомниш името до няколко дни. - Тереза.
Какво каза? - Името ми.
Казвам се Тереза.
Тереза, аз съм Томас.
Но ти вече го знаеш, предполагам.
Казаха, че съм споменавала името ти, докато спя.
Кой си ти?
Не знам.
Не мога да си спомня. Никой от нас не си спомня нищо.
Всички се събуждат точно като теб.
Не искам да те нараня.
Ще взема това.
Добре. - Какво става там?
Тя ще слезе ли?
Дайте ни секунда, става ли?
Добре. Хайде!
Такива ли са всички момичета?
Тази е луда.
"Тя е последната." Какво означава?
Не съм сигурен.
Откакто дойде, кутията не слиза.
Затова всички са загрижени.
Особено Гали.
Мисли, че вината е моя.
Сигурна ли си, че не помниш нищо?
Спомням си водата. Сякаш се давех.
Някой ме гледаше.
И гласът на една жена, която повтаряше едно и също...
ЗЛО е добро.
Откакто дойдох, имам сънища.
Мисля, че са сънища.
Ти...
Ти беше там.
Беше там и ми каза, че всичко ще се промени.
Какво значи това?
Не знам, бяха само малки откъси.
И другите ли не помнят нищо? - Не.
Защо сме различни?
Бяха в джоба ми, когато дойдох.
З.Л.О.
ЗЛО е добро.
Ами ако са ни пратили с причина?
Алби. - Дори не знаем какво е.
Не знаем кой го е изпратил или защо е пратено по теб.
Това нещо може да го убие.
Той вече умира. Погледни го.
Как може да се влоши повече?
Моля те, струва си да опитаме.
Добре. Направи го.
Добре.
Не трябва да си тук.
Не! - Внимавай!
Вземи спринцовката, хайде!
Мисля, че се получи.
Засега някой ще стой тук да го наблюдава.
Стъмва се, да вървим.
Какъв ти е проблемът с мен?
Всичко се обърка, откакто ти се появи.
Първо Бен, после Алби...
И сега момичето.
Всички видяха, че тя те познава.
И се обзалагам, че и ти знаеш коя е.
Гали...
Знаеш, че не можем да останем тук вечно, нали?
Кой е? - Аз съм.
Извинявай, Чък. - Ето! По-добре хапни нещо.
Благодаря, Чък.
Какво държиш?
Хубаво е. За кого е?
За родителите ми. - Помниш ли ги?
Не. Но имам предвид, че имам.
Където и да са, сигурно им липсвам,
но на мен не ми липсват, защото не ги помня.
Какво мислиш, че ще откриеш утре?
Не знам.
Но ако има изход, ще го открием.
Ето.
Чък, защо ми го даваш?
Не ги помня все пак.
Може би ако намериш изход, ще им го дадеш заради мен.
Ще те оставя да поспиш.
Чък! Ела.
Подай ръка.
Сам ще им го дадеш.
Ще се махнем оттук. Всички.
Става ли? Обещавам.
Да. - Добре.
Лека нощ! - Лека, приятел!
Голям ден, новак. Сигурен ли си, че го искаш?
Хайде, приятел, изкарай ме оттук.
Да вървим!
Насам. Почти сме на ръба на вътрешния кръг.
Хайде!
Това е странно. - Кое?
7-ми не трябва да е отворен още седмица.
Какво е това място, по дяволите? - Наричаме ги "Остриетата".
Това е на Бен, нали? - Да.
Скръбника го е влачил дотук и го е убил.
Чуй!
Мисля, че ни показва пътя.
Чакай, приятел. - Какво?
Насам, хайде!
Виждал ли си това място преди?
Не.
Просто още една задънена улица.
Сигурен ли си за това?
Не.
Скръбници.
Какво беше това, по дяволите?
Трябва да се махаме оттук. - Дай ми ключа.
Бягай!
Бягай, Томас, трябва да се махаме!
Бягай!
По-бързо!
Хайде!
Мино! - Хайде, по-бързо!
Продължавай, хайде!
По-бързо!
Махни се!
По-бързо, не гледай назад!
Хайде!
По дяволите!
Натам!
Какво стана там, по дяволите? - Какво направи сега, Томас?
Открихме нов проход. Мислим, че е изход.
Наистина? - Вярно е.
Отворихме една врата, която не бях виждал.
Мисля, че Скръбниците седят там през деня.
Открили сте дома им? И искате да влезете?
Това може да е нашият изход. - Или може да има дузина Скръбници.
Истината е, че Томас не знае какво е направил.
Поне направих нещо. Ти какво направи?
Освен, че се криеш зад тези стени. - Нека ти кажа нещо, новако.
Тук си от 3 дни, а аз - от 3 години. - От 3 години и още си тук!
Може би трябва да правиш нещата различно.
Може би ти трябва да си водачът. - Алби.
Буден е.
Каза ли нещо? - Не.
Алби.
Добре ли си?
Алби?
Може би открихме изход от лабиринта.
Чуваш ли? Можем да излезем оттук.
Не можем.
Не можем да си тръгнем.
Няма да ни позволят. - За какво говориш?
Спомних си.
Какво си спомни?
Теб.
Винаги си бил техният любимец, Томас.
Винаги.
Защо го направи?
Защо дойде тук?
Уинстън, какво има? - Вратите не се затварят.
Чък, върви в бараките и барикадирай вратите.
Уинстън, върви с него. - Добре.
Всички останали, скрийте се в гората.
Мино, вземи всички оръжия, които намериш.
Ще се срещнем в бараките.
Тереза, с теб отиваме при Алби, ясно?
Всички да се скрият!
Тереза, хайде!
Наведи се! - Бягайте!
Зарт!
Помогнете ми! - Към селището!
Хайде!
Не мърдайте. - Гали, пусни ме вътре!
Алби! - Какво става?
Тук са. - Скръбниците?
Томас, какво ще правим? - Хвана ме.
Бягайте! Джеф, по-бързо!
Бягайте!
Не спирайте!
Алби! Зад мен са.
Хайде!
Насам, хайде!
Насам, бързо!
- Уинстън!
Вкарай Алби вътре. Чък, влизай.
Затворете вратата.
Внимавайте.
Стойте назад.
Добре ли са всички?
Помощ! - Задръж.
Пази се!
Чък!
Чък, не! - Дръж ме!
Помощ! - Чък, не се пускай!
Помощ! - Не се пускай!
Чък, добре ли си? - Да.
Благодаря, Алби. - Алби, внимавай!
Дръжте го.
Томас, измъкни ги оттук.
Алби, не!
Томас, не отивай там.
Томас, чакай!
Къде са всички? Кой е това?
Гали.
Ти си виновен, Томас. Огледай се!
Не е виновен той. - Чу какво каза Алби.
Той е един от тях. Изпратен е тук да унищожи всичко.
И успя. Огледай се, Томас.
Ти си виновен. - Не е виновен, Гали.
Успокой се.
Изпратиха го тук, за да унищожи всичко, което изградихме.
Може би е прав. - Томас.
Трябва да си спомня, Тереза. - Томас.
Томас! Не, не го прави!
Томас! - Чък, донеси втората спринцовка.
Спокойно. Томас, тук съм.
Кой ни сложи тук?
Не знаем.
Тереза, защо го правим?
Отлично, Томас. Ела с мен.
Томас, ЗЛО е добро.
Как може да съм виновен? - Ти го направи.
Видях те! - Не мога да гледам как умират.
Здравей.
Добре ли си?
Какво си мислеше, по дяволите?
Какво е станало? - Гали пое контрола.
Трябва да избираме. Или се присъединяваме към него,
или ще ни прогони с теб.
Другите съгласни ли са с това?
Гали ги убеди, че ти си виновен за станалото.
Е, засега се оказва прав.
За какво говориш?
Това място...
не е това, което си мислите.
Не е затвор, а тест.
Всичко е започнало, когато сме били деца.
Давали са ни тези предизвикателства.
Експериментирали са върху нас.
И тогава сме започнали да изчезваме.
Всеки месец по един.
Изпращали са ни в лабиринта. - Да, но не всички.
Какво искаш да кажеш?
Аз съм един от тях.
Работя за хората, които ви сложиха тук.
Наблюдавах ви през всичките тези години,
през цялото време, докато бяхте тук.
Бях от другата страна.
Ти също.
Какво? - Тереза, ние им причинихме това.
Не.
Това не може да е вярно. - Вярно е. Видях го.
Защо са ни пратили тук, след като сме от тях?
Това няма значение.
Прав е.
Няма значение. Нищо от това.
Защото хората, които сложиха тук, вече ги няма.
Създателят се погрижи за това.
Но е от значение кои сме и какво ще направим сега.
Отиде в лабиринта и откри изход.
Но ако не бях го намерил, Алби щеше още да е жив.
Може би.
Но знам, че ако той беше тук, щеше да ти каже същото.
Да завършиш това, което започна.
Защото ако не направим нещо... Алби е умрял за нищо,
а аз няма да го позволя.
Добре.
Но първо трябва да минем през Гали.
Такава загуба.
Гали.
Това не е правилно.
Ами ако Томас е прав и може да ни заведе във вкъщи?
Ние сме вкъщи, ясно?
Не искам да зачерквам друго име на тази стена.
Мислиш ли, че прогонването ни ще реши нещо?
Не.
Това не е прогонване.
Това е жертвоприношение. - Какво?
Чакай! Гали, какво правиш?
Мислиш ли, че ще пусна Томас обратно в лабиринта,
след това, което направи? Огледай се.
Виж лагера ни. Това е единственият начин.
Когато Сръбниците получат това, за което са дошли...
Всичко ще се нормализира.
Чувате ли това? Защо седите там? Той е луд.
Ако останете тук, Скръбниците ще се върнат.
Ще се върнат и ще продължават, докато всички не умрете.
Млъквай. Вържете го. Чухте ли? Казах да го вържете!
Пълен си с изненади, а?
Не сте длъжни да идвате, но ние се махаме.
Който иска да дойде с нас, сега е моментът.
Опитва се да ви уплаши. - Не се опитвам. Вече сте уплашени.
Аз съм уплашен.
Но предпочитам да умра там, отколкото да прекарам остатъка си тук.
Мястото ни не е тук. Това място не е наш дом.
Поставили са ни тук. Затворили са ни тук.
Поне там имаме алтернатива.
Можем да се измъкнем оттук.
Знам го.
Съжалявам.
Гали, свърши се.
Ела с нас.
Късмет срещу Скръбниците.
Насам.
Побързайте, почти стигнахме.
Има ли Скръбник? - Да.
По дяволите! - Вземи това, Чък, и стой зад нас.
Всичко е наред. Стой до мен.
Активираш ли ключа, вратата ще се отвори.
Ако сме близко и мушкаме заедно, ще се справим и ще излезем
или ще умрем опитвайки се.
Готови?
Да вървим!
Внимавай!
Бутай!
Пази се!
Ключът! - Чък, внимавай с ръба.
О, не!
Държа те, Чък. - Изтегли ме!
Хайде! Томас!
Чък? - Идват още.
Запазете спокойствие.
Работи.
Тереза, върви.
Не се отказвайте, бутайте! - Заедно!
Това трябва да е изходът. Хайде!
Внимавай!
Не се отваря.
Томас, трябва ни код.
Осем цифри.
Осем секции в лабиринта. - Мино, какъв е редът на секциите?
Какво? - Секциите на лабиринта. Поредицата?
Седем, едно, пет,
две, шест, четири.
Мино!
Разкарай се от него!
Джеф!
Кодът, побързайте! - Шест, четири, осем, три.
Стана ли? - Изчаква.
Завършен - Отвори се.
Изход
Шегуваш ли се?
Какво е станало тук?
Наблюдавали са ни. През цялото време.
Здравейте! Аз съм д-р Ева Пейдж.
Директор съм на операция ЗЛО - Земна лига за отбрана.
Ако гледате това, значи, че успешно сте преминали първия тест.
Бих искала да ви поздравя лично,
но обстоятелствата не го позволяват.
Сигурна съм, че сте много объркани,
ядосани, уплашени.
Мога да ви уверя, че всичко, което ви се случи,
всичко, което ви сторихме,
беше с причина.
Не си спомняте, но слънцето изгори планетата.
Милиарди животи изгубени в огън и глад...
Страдание в целия свят.
Последиците бяха невъобразими.
Това, което дойде после, беше дори по-лошо.
Наричат го "Дарбата".
Смъртоносен вирус атакуващ мозъка.
Той е опустошителен, непредвидим
и нелечим.
Или поне така си мислехме.
С времето новото поколение издържа на вируса.
Изведнъж имаше надежда за лечение.
Но откриването му нямаше да е лесно.
Младите трябваше да бъдат тествани, дори жертвани в тежки условия,
където мозъчната дейност може да бъде изучена.
Трябваше да разберем какво ги прави различни.
Какво ви прави различни?
Може да не сте осъзнали, но сте много важни.
За съжаление тестът ви току-що започна.
Както скоро открихте, не всички са съгласни с този метод.
Напредваме бавно, хората са уплашени.
За нас може да е прекалено късно.
За мен, но не и за вас.
Навън светът чака.
Помнете:
ЗЛО е добро.
Свърши ли се?
Тя каза, че сме важни.
Какво ще правим сега?
Не знам.
Да се махаме оттук.
Не.
Гали? - Недей.
Ужилен е.
Не можем да си тръгнем.
Успяхме, Гали. Измъкнахме се.
Свободни сме.
Свободни?
Мислиш, че навън ще си свободен?
Не.
Няма измъкване от това място.
Гали, чуй ме. Не мислиш трезво.
Наистина. Можем да ти помогнем.
Свали пистолета. - Аз принадлежа на лабиринта.
Свали пистолета.
Всички принадлежим.
Томас.
Чък!
Не!
Погледни ме. Не!
Чък, гледай ме, става ли? С теб съм, дръж се.
Ще се оправиш. - Томас.
Не, Чък, сам ще им го дадеш. - Вземи го.
Не.
Благодаря!
- Не, Чък, ще се оправиш.
Чък.
Чък, хайде! Събуди се.
По дяволите!
Успяхме, събуди се!
Съжалявам.
По дяволите!
Томас! - Чък!
Събуди се, Чък!
Чък!
Не можем да го оставим тук!
Добре ли сте? Не се притеснявайте.
В безопасност сте.
З.Л.О. Обект А
Не се притеснявайте.
Всичко ще се промени.
Мисля, че тестът с лабиринта завърши успешно.
Не очаквах толкова много оцелели.
Но повече - по-добре.
Томас продължава да ме изненадва и удивлява.
И засега изглежда е захапал стръвта.
Рано е да се каже, но той може да е ключът към всичко.
Така че продължаваме.
Време е да стартираме фаза две.
Превод: m00n & parler
® UNACS TEAM 2014 http://subsunacs.net